Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/360/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеконференції, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Світловодську, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:

- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

До Світловодського міськрайонного суду надійшло подання Олександрійського районного відділу №2 філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про скасування іспитового строку ОСОБА_8 , посилаючись на те, що за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року ОСОБА_8 був засуджений до 5 років позбавлення волі і відповідно до ст.75 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 систематично вчиняв адміністративні правопорушення. За вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності:

- 02 квітня 2024 року за ч.1 ст.175 КУпАП до адміністративного штрафу;

- 19 серпня 2024 року за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП до адміністративного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами;

- 28 січня 2025 року за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП до адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років.

Після кожного притягнення до адміністративної відповідальності засудженого ОСОБА_8 було письмово попереджено про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Проте, ОСОБА_8 знову вчиняв адміністративні правопорушення. У даний час на розгляді в суді перебуває нова справа про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року задоволено клопотання Олександрійського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Скасовано засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Направлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що згідно інформації ВП №1 Олександрійського РВП, ОСОБА_8 систематично притягувався до адміністративної відповідальності:

- 02 квітня 2024 року за ч.1 ст.175 КУпАП до адміністративного штрафу;

- 19 серпня 2024 року за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП до адміністративного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами;

- 28 січня 2025 року за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП до адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років.

Після кожного притягнення до адміністративної відповідальності представником органу з питань пробації засудженого ОСОБА_8 було письмово попереджено про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, проте, ОСОБА_8 знову вчиняв адміністративні правопорушення.

У даний час на розгляді в суді перебуває нова справа про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Отже, незважаючи на щомісячні профілактичні бесіди, особисті зобов`язання щодо виконання всіх вимог рішення суду та недопущення вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_8 систематично притягувався до адміністративної відповідальності.

За систематичне вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (трьох і більше під час іспитового строку незалежно від їх характеру) до ОСОБА_8 уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 КВК України, було двічі застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якорю відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на даний час він оскаржує постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, які вказані в ухвалі Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року, оскільки з цими постановами не згоден.

Факт оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності під час іспитового строку нимс буде підтверджено додатково.

Згідно ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд не надав належної оцінки тому факту, що під час іспитового строку покладені вироком суду обов`язки не порушував.

Він своєчасно з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Має постійне місце проживання, працює, позитивні характеристики з місця роботи та з місця проживання.

Усі ці обставини свідчать про те, що він став на шлях виправлення. Він не є соціально небезпечною людиною. Вважає, що застосування до нього ч.2 ст.78 КК України є безпідставним, оскільки відсутні обставин, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Він не тільки бажає стати на шлях виправлення, а фактично виправляється.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якорю відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з 2009 року ОСОБА_8 був хворим на наркозалежність. Лікування він закінчив в 2023 році. Але з того часу і по теперішній час має психічні та поведінкові розлади.

Згідно ст.20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Підкреслюю, питання осудності ОСОБА_8 в справах про адміністративні правопорушення не вирішувались, хоча підстави для цього існували.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На даний час готуються скарги на постанови в справах про адміністративні правопорушення (з відповідними заявами про поновлення строків їх оскарження) з обґрунтуванням необхідності з`ясування щодо осудності ОСОБА_8 під час притягнення його до адміністративної відповідальності в період іспитового строку, наданого ОСОБА_8 вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який не заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її задовольнити, з таких підстав.

ОСОБА_8 засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого було покладено обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

08.04.2025 року ОСОБА_8 ознайомленого з порядком та умовами відбування покарання, та обов`язками покладені на нього вироком суду, про що засуджений надав підписку, а також постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, засудженому було визначено днем реєстрації перший та другий четвер кожного місяця.

Відповідно до ст.5 КВК України кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 року встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, згідно з . 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 270/1560від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Як вбачається з клопотання Олександрійського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області підставою для скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання є інформації ВП №1 Олександрійського РВП, ОСОБА_8 систематично притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

- 02 квітня 2024 року за ч.1 ст.175 КУпАП до адміністративного штрафу;

- 08 червня 2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП до адміністративного штрафу;

- 19 серпня 2024 року за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП до адміністративного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами;

- 25 грудня 2024 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП до адміністративного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами;

- 28 січня 2025 року за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП до адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років.

Відповідно до вимог ст. 166 КВК України систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Проте необхідно зазначити про те, що адміністративні правопорушення встановлені ст.ст. 121, 126, 130 КУпАП віднесено законодавцем до адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, а не у сфері порушення громадського порядку. До порушень у сфері громадського порядку КУпАП відносить з поставлених провину ОСОБА_9 лише адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175 КУпАП, що свідчить про відсутність систематичності та унеможливлює скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

А тому, посилання суду першої інстанції на вчинення ряду адміністративних правопорушень у сфері адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, а не у сфері громадського порядку не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, враховуючи, що засуджений не порушував обов`язків, покладених на нього ст. 76 КК України..

З клопотання Олександрійського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, не вбачається, що засуджений ОСОБА_8 порушував порядок та умови відбування покарання, та не з`являвся на планові реєстрації.

Колегія суддів зазначає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним самим з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання та скасування встановленого вироком суду іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , - задовольнити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_8 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, - скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання Олександрійського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3