Справа № 338/1853/23
Провадження № 11-кп/4808/328/25
Категорія ст. 81-1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря с/з - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Богородчанського районного суду від 21.05.2025

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

1.1. Ухвалою суду клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби повернуто заявнику.

1.2. Рішення мотивовано тим, що суб`єктом звернення до суду з клопотанням (поданням) про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом є установа виконання покарань, а не заявник.

2. Доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

2.1. Незаконне та необґрунтоване повернення клопотання.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково повернув клопотання про умовно-дострокове звільнення, оскільки воно містило всі необхідні обставини, що дають законні підстави для його розгляду згідно зі статтею 81-1 КК України.

2.2. Відповідність засудженого умовам статті 81-1 КК України.

- Засуджений не вчиняв злочинів, які виключають можливість умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби.

- ОСОБА_8 виявив бажання проходити військову службу за контрактом.

- Згідно з рекомендаційним листом військової частини НОМЕР_1 , засуджений попередньо відібраний як кандидат на військову службу та пройшов військово-лікарську комісію.

2.3. Належне відбування покарання.

Захисник стверджує, що ОСОБА_8 належним чином виконував усі обов`язки, покладені на нього ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20.06.2024 (про що є підтвердження від органу пробації). Таким чином, він довів своє виправлення, що є однією з умов для умовно-дострокового звільнення.

2.4. Пріоритет військової служби.

Апелянт наголошує, що захист Вітчизни є конституційним обов`язком, а проходження військової служби в умовах воєнного стану має бути пріоритетним. Засуджений ОСОБА_8 вже мобілізований і виконує свій найвищий обов`язок перед державою, ризикуючи життям, що є достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення в інтересах держави.

Просить оскаржену ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. Захисник підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

3.2. Прокурор вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою, просить залишити її без змін.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З матеріалів провадження видно, що захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування до останнього ст. 81-1 КПК України.

Судом першої інстанції вказане клопотання було повернуто заявнику з підстав неналежного суб`єкта звернення.

Так, відмовляючи у розгляді клопотання суд першої інстанції зазначив, що порядок умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби визначений змістом ч. 5 ст. 154-1 КВК України, а також положенням абз. 4 ч. 1 ст. 539 КПК України.

Статтею 539 КПК України унормовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Зокрема, ч. 6, 7 ст. 539 КПК України визначено, яке рішення приймає суд за наслідками розгляду клопотання.

Підстав для повернення клопотання в порядку ст. 539 КПК України не передбачено.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання, не дотримався встановленого положеннями ст. 539 КПК України порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку та за наслідками розгляду зазначеного клопотання постановив рішення, яке не передбачене процесуальним законом.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс- Адам ІІ проти Німеччини").

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 25 грудня 1997 року №9-зп також зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо обмежуються права і свободи громадян, інакше це було би порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Таким чином, суд першої інстанції був не вправі повернути клопотання з підстав неналежного суб`єкта звернення.

Отже, рішення суду першої інстанції про повернення заявнику клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби, на думку апеляційного суду, є передчасним, необґрунтованим і таким, що позбавляє засудженого права на доступ до правосуддя.

5. Висновки.

5.1. Вказані порушення є істотними і вони не можуть бути усунуті в ході апеляційного перегляду. У зв`язку з цим судове рішення не можна визнати законним, обгрунтованим, належно вмотивованим (ст. 370 КПК).

5.2. Із цих підстав апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції відповідно до приписів ст. 412, 415 КПК скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд під час якого розглянути клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби і відповідно до закону ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 415, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 21.05.2025, якою повернуто клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4