Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
В И Р О К

Іменем України

05 вересня 2025 року м. Рівне

Справа № 161/2519/22

Провадження № 11-кп/4815/418/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренції кримінальне провадження №0002725 за апеляційною скаргою прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нововолинськ Волинської області, де зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

у с т а н о в и л а :

17 листопада 2021 року, близько 13 год 10 хв ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у великих розмірах, з метою її подальшого збуту.

Після чого, ОСОБА_5 , 17 листопада 2021 року, близько 15 год, перебуваючи біля гаражного кооперативу «Стир», що по вул. Шевченка у м. Луцьку, забрав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у великих розмірах, яку зберігаючи при собі, з метою збуту, переніс на ділянку місцевості, поблизу буд. 26 по вул. Шевченка у м. Луцьк, де продовжував незаконно зберігати при собі з метою збуту до моменту її вилучення працівниками поліції в ході його затримання за підозрою у вчинені злочину, тобто до 18 год 26 хв 17 листопада 2021 року.

За висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/9839-НЗПРАП від 18 листопада 2021 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 0,1508 г,

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/10030-НЗПРАП від 07 грудня 2021 року, надані на дослідження подрібнені речовини білого кольору містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP її маса становить 5,0878 г.

Отже загальна маса PVP становить 5, 2386 г.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою особою, незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 5, 2386 г, що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01 серпня 2000 року, є психотропною речовиною у великих розмірах.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 309 КК на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Зараховано ОСОБА_5 у строк відбутого покарання період його попереднього ув`язнення з 17 листопада 2021 року по 19 листопада 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів, процесуальних витрат, а також скасовано арешт, накладений на майно у цьому кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.2 ст. 307 КК та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що усі докази у цьому провадженні вказують на необхідність кваліфікації дій ОСОБА_5 саме за ч.2 ст. 307 КК, однак місцевий суд надав неналежну оцінку дослідженим письмовим доказам, взявши до уваги показання обвинуваченого, безпідставно перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст. 307 КК на ч.2 ст. 309 КК.

Зокрема, вказав, що згідно з протоколом затримання від 17.11.2021, при затриманні у ОСОБА_5 вилучено 30 поліетиленових пакетиків із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, а відповідно до протоколу за результатами проведення НСРД від 12.01.2022 та протоколу дослідження інформації від 27.01.2022, ОСОБА_5 систематично придбавав на прохання особи, з якою у нього в телефоні наявна переписка, психотропну речовину PVP для передачі - збуту йому.

Вважає, що місцевим судом викладено суперечливі висновки щодо мети придбання та зберігання ОСОБА_5 психотропних речовин, вказавши, що обвинувачений не є наркозалежною особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував, психотропні речовини систематично не вживав.

Також прокурор заявив клопотання про повторне дослідження частини письмових доказів.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 16 березня 2023 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Не погодившись з цим судовим рішенням, прокурором ОСОБА_9 було подано касаційну скаргу, яка постановою Верховного Суду від 13 березня 2024 року була задоволена частково, ухвала Волинського апеляційного суду від 16 березня 2023 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вироком Волинського апеляційного суду від 06 червня 2024 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 307 КК, із застосуванням ст.69 цього Кодексу, на 2 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Не погодившись з цим рішенням суду, прокурор ОСОБА_9 подала касаційну скаргу, яка постановою Верховного Суду від 17 лютого 2025 року була задоволена частково, вирок Волинського апеляційного суду від 06 червня 2024 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

При цьому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 квітня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2025 року задоволено подання Волинського апеляційного суду та направлено матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 на розгляд до Рівненського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які просили відмовити у задоволенні апеляційних вимог прокурора, частково дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням прокурора та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 ст. 404 КПК передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК, суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Однак, місцевий суд, ухвалюючи вказаний вирок, не дотримався належним чином цих вимог закону.

Зокрема, як убачається з обвинувального акта, органом досудового розслідування ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст. 307 КК, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Перекваліфіковуючи дії обвинуваченого з ч.2 ст. 307 КК на ч.2 ст. 309 КК, місцевий суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_5 умислу на збут психотропних речовин.

Однак з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитись не може і вважає, що місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а тому відповідно до приписів ст.ст.407, 409, 413, 420 КПК це судове рішення слід скасувати та постановити новий вирок.

Так, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК, характеризується виною у формі прямого умислу: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь, відповідальність за які передбачено ст. 309 КК, і бажає їх вчинити, не маючи на меті збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказівка у статті на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах. Однак у наявності чи відсутності такої мети і полягає відмінність між складами кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 та 309 КК.

Відповідно до роз`яснень, які міститься у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» №4 від 26.04.2002 про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Для вирішення питання про кваліфікацію кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, а також інші обставини, зокрема: відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини; поведінка суб`єкта злочину; те, що сама особа наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

Зокрема, як убачається з дослідженого протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17 листопада 2021 року, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Соні Іксперія», чорного кольору, 30 поліетиленових пакетиків з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/103-21/9839-НЗПРАП від 18 листопада 2021 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 0,1508 г.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/103-21/10030-НЗПРАП від 07 грудня 2021 року, надані на дослідження подрібнені речовини білого кольору містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP в речовинах у двадцяти дев`яти пакетах становить 5,0878 г.

Окрім того, згідно даних протоколу за результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем від 12 січня 2022 року, було досліджено інформацію, котра міститься у мобільному телефоні марки «Соні» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вилученому у ОСОБА_5 .

При цьому, з протоколу дослідження інформації від 27 січня 2022 року вбачається, що вилучений під час затримання 17 листопада 2021 року телефон марки «Соні Іксперія», чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 . У цьому мобільному телефоні наявна переписка у додатку «Телеграм» із невстановленою особою, зміст якої свідчить про те, що ОСОБА_5 повинен був забрати психотропні речовини та передати знайомому за винагороду. Отже з урахуванням правил кримінально-правової кваліфікації, за якими збутом визнається оплатна чи безоплатна передача психотропної речовини іншій особі, зазначені обставини свідчать про наявність мети збуту в обвинуваченого.

Водночас, місцевий суд, перекваліфіковуючи дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 307 КК на ч. 2 ст. 309 КК, не надав належної оцінки вказаним доказам. Так цим судом не враховано, що загальна маса вилучених у ОСОБА_5 психотропних речовин складає 5,2386 г, і є великим розміром, та розфасування цієї речовини у 30 пакетах.

Також колегія суддів зауважує, що матеріали провадження не містять доказів щодо наявності наркотичної залежності в обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікаря-нарколога і не виявляє ознак наркоманії.

Зокрема, згідно висновку судово-психіатричного експерта №14 від 26.01.2022 ОСОБА_5 не виявляє ознак наркоманії.

На переконання колегії суддів, досліджені докази у своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, - незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах. Санкцією цієї норми передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При призначенні покарання колегія суддів враховує приписи статей 50, 65 КК, згідно з якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, колегія суддів ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації ст. 12 КК, належить до категорії тяжких злочинів, та відсутність обставин, які обтяжують покарання,

Також апеляційний суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, у нього постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується.

Судом також враховується відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, оскільки він був припинений завдяки професійним діям працівників поліції.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, однак зазначив, що наміру на збут психотропних речовин не мав та висловив щире каяття у вчиненому, зазначивши, що засуджує свою поведінку.

Разом з тим, попри формальне зазначення обвинуваченим про те, що він щиро розкається у вчиненому, апеляційним судом не було встановлено даних, які б свідчили про щире каяття обвинуваченого та для визнання обставин, що пом`якшують покарання і дають підстави для застосування положень ст. 69 КК.

Так, обвинувачений частково визнавши свою вину в інкримінованому злочинів, заперечував наявність мети збуту виявленої у нього особливо небезпечної психотропної речовини, що підтверджує відсутність щирого каяття.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 лише в умовах ізоляції від суспільства та призначення йому мінімального покарання, передбаченого ч.2 ст. 307 КК. у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією належного йому майна.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_5 в частині його засудження за ч.2 ст. 309 КК - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 17 листопада 2021 року по 19 листопада 2021 року та з 26 лютого 2025 року по 05 вересня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року, а саме, мобільний телефон марки «Соні Іксперія», чорного кольору, 1 поліетиленовий пакет з наявному в ньому порошкоподібною речовиною білого кольору, 29 пакетиків з наявною в середині порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження - скасувати.

Речові докази: 1 поліетиленовий пакет з наявному в ньому порошкоподібною речовиною білого кольору, 29 пакетиків з наявною в середині порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження - знищити;

мобільний телефон марки «Соні Іксперія», чорного кольору - повернути за належністю ОСОБА_5 ;

мобільний телефон марки «Samsung M 21», сім - картку з абонентським номером НОМЕР_3 , сім - картку з абонентським номером НОМЕР_4 , прозорий силіконовий чохол - повернути за належністю ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення двох судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп. та 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 92 коп., відповідно, а всього, на загальну суму 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - у той самий строк з дня отримання ним копії цього вироку.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3