Справа №718/1757/25
Провадження №1-кп/718/76/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000144 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ревне Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше, в силу ст.. 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2025 ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам чинного законодавства, не маючи спеціального дозволу, вирішив здійснити видобування піщано-гравійної сировини (гравію), що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Статтею 19 Кодексу України «Про надра» передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

Діючи у порушення вказаних вимог чинного законодавства України ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законодавством дозволу, для реалізації злочинного умислу 23.06.2025 року приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в адміністративних межах с. Ревне Чернівецького району Чернівецької області неподалік берега р. Прут, за допомогою дерев`яної лопати з металевим наконечником розпочав здійснювати забір та завантаження гравію у кузов вантажного автомобіля «KAMAZ» марки «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, надалі цього ж дня 23.06.2025 року приблизно о 18:45 год., під час того як ОСОБА_4 здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної сировини (гравію) з подальшим завантаженням у кузов автомобіля, був помічений працівниками правоохоронних органів, якими було припинено вчинення ОСОБА_4 протиправних дій та виявлено у кузові автомобіля «KAMAZ» марки «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 піщано-гравійну сировину (гравій) в кількості 1,423 m3.

Відповідно до пункту 3.6 «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України №198 від 25.06.2007, піщано-гравійна порода - це сипка гірська порода з умістом гравійної складової більше 30 %.

Згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/126-25/8173-ФХД від 27.06.2025 року надані зразки ґрунтів, які згідно постанови про призначення судової експертизи були вилучені в сейф-пакет № PSP 3240303 (з котловану) та в сейф-пакет № PSP 3227209 (з кузова автомобіля Камаз д.н.з. НОМЕР_2 ), є середньо карбонатним піщаним ґрунтом, тобто піщано-гравійною сумішшю з кількісним вмістом гравію 83,48% та 59,79%.

Надані зразки ґрунтів, які згідно постанови про призначення судової експертизи були вилучені в сейф-пакет № PSP 3240303 (з котловану) та в сейф-пакет № PSP 3227209 (з кузова автомобіля Камаз д.н.з. НОМЕР_2 ), мають загально родові ознаки за кольором, карбонатністю та гранулометричним складом.

Згідно п. 3.2 Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.201 1 №303, розмір збитків, встановлених за фактом самовільного користування надрами, визначається шляхом встановлення обсягу самовільно видобутих надр, помноженого на базову ставку (додаток 1) відшкодування збитків.

Відповідно до додатку 1 Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 №303, базова ставка збитків у частках мінімальної заробітної плати для піщано-гравійної сировини становить 0,168 за 1 м3.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 8000 гривень.

За таких обставин розрахунок збитків, нанесених державі в результаті самовільного користування ОСОБА_4 надрами становить 1912 гривень 51 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

В підготовчому судовому засіданні було подано до суду сторонами кримінального провадження угоду, а саме між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , досягнуто та підписано угоду від 05.08.2025 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_4 понесе покарання за ч.2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 3500 (трьох тисяч п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні просили затвердити мирову угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором в присутності захисника обвинуваченого, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 240 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, та щодо узгодженої міри покарання.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у повідомленні ним обставин події, та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, органом досудового розслідування не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Питання відносно речових доказів, вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373-374, 474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 05 серпня 2025 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладену за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , у вчинені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, та йому призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3500 (трьох тисяч п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за залучення експертів в загальній сумі 3029 гривень 12 коп. на користь держави.

Речові докази по справі, а саме: кирку та дві лопати, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецької області, - конфіскувати в дохід держави; зразки гравійно-піщаної суміші передати Мамаївській ОТГ в особі Мамаївської сільської ради.

Накладений ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.06.2025 року арешт на гравійно-піщану суміш масою 2420 кг, яка знаходилася в кузові транспортного засобу «KAMAZ» марки «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на транспортний засіб вантажний автомобіль «KAMAZ» марки «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , а фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування даним майном - зняти.

Речовий доказ по справі транспортний засіб вантажний автомобіль «KAMAZ» марки «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути належному користувачу ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі гравійно-піщану суміш масою 2420 кг, яка знаходилася в кузові транспортного засобу «KAMAZ» марки «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути Мамаївській ОТГ в особі Мамаївської сільської ради.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1