г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2187/24
Номер провадження 1-кп/213/57/25
В И Р О К

Іменем України

08 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, працює монтажником в ТОВ «КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України (кримінальне провадження №0000215 від 15.04.2024 року),-

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком кожного громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба у Збройних Силах України є державною службою особливого характеру, яка пов`язана із захистом Вітчизни. Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, на яку відповідно до ст.39 вказаного Закону призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 06.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024) в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, оголошено загальну мобілізацію, строк проведення якої продовжено Указами Президента України № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №50/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України"особливий період - період, що настає з моменту оголошення ріше ння про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) розпочато призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа військовозобов`язаних та резервістів.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до довідки військово-лікарської комісії №49/3 від 06.03.2024 визнаний придатним до військової служби.

06.03.2024 перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився отримати повістку на призов за мобілізацією (бойова повістка) для відправки до відповідного підрозділу ЗСУ та будучі повідомленим про прийняття рішення про зарахування його у список команди до відправи у війська, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022, п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про час прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, під надуманим привидом того, що після проходженням ним навчання на кафедрі військової підготовки в категоричній формі відмовляється від отримання повісток, а також прибуття до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 для відбуття на проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку. Просив врахувати, що він відмовився від отримання бойової повістки, оскільки не був згоден з рішенням ВЛК. На даний час він офіційно працевлаштований на підприємстві, яке має особливий статус і займається зміцненням обороноздатності держави (побудова фортифікаційних об`єктів), має офіційне бронювання. Просить не засуджувати до реального терміну ув`язнення і призначити іспитовий строк.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона займає посаду головного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_5 . Особисто з ОСОБА_3 не знайома. Готувала документи відносно нього для звернення до органу поліції за фактом його ухилення від мобілізації. Відповідно до складених відносно нього матеріалів, ОСОБА_3 пройшов ВЛК і йому була вручена вручалась бойова повістка, від отримання якої він 06.03.2024 відмовився. Жодної інформації про його бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував, тому він підлягає призову по мобілізації. З оглянутих у суді документів ОСОБА_7 значиться заброньованим за місцем роботи, але в ІНФОРМАЦІЯ_4 даної інформації немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України за ознаками ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, який одружений, має повнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , працює монтажником в ТОВ «КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО», згідно витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_3 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 12 місяців до 12.07.2025, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг не надходило, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, раніше не судимий, вину визнав повністю у вчиненому розкаюється.

Згідно досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, також оцінюється, як середній.

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття.

Обставини, які обтяжують йому покарання відсутні.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що покарання йому має бути призначене у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання судом враховано, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_3 умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням безумовно створить в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності від умисних дій військовозобов`язаного, що у свою чергу створить приклад для подібної злочинної поведінки, яка через непропорційне покарання стане очевидною загрозою для охоронюваних державою інтересів під час захисту Вітчизни в особливий період під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

За наведених вище підстав позиція сторони захисту щодо призначення покарання із випробуванням не заслуговує на увагу.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід - не обирати.

Документ: оптичний диск «ALERUS, DVD-R», на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_3 від отримання повістки на призов за мобілізацією в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.с.28,29) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000215 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/2187/24, пр. №1-кп/213/57/25.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_9