В И Р О К

іменем України

22 вересня 2025 року м. Снігурівка

справа № 485/1087/23

провадження №1-кп/485/15/25

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у місті Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Єлизаветівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 (in absentia),

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи громадянином України, усвідомлюючи факт відкритої російської агресії, яка розпочалася 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, під час тимчасової окупації збройними формуваннями рф села Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на допомогу збройним формуванням держави-агресора, передавав їм матеріальні ресурси за таких обставин.

На початку березня 2022 року, більш точного часу не встановлено, військовослужбовці збройних сил рф незаконно захопили та фактично здійснили окупацію частини території Миколаївської області, в тому числі села Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, шляхом зосередження навколо вказаного населеного пункту, та безпосередньо в ньому, збройних підрозділів рф та встановлення контрольно-пропускного режиму в`їзду та виїзду з вказаного населеного пункту, тощо, що тривало до початку листопада 2022 року (не пізніше 11.11.2022).

При цьому, з початку військової агресії рф, на територіях, які опинилися в окупації, серед яких і село Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, представники держави-агресора, з метою встановлення контролю на таких тимчасово окупованих територіях, а також, з метою створення більш лояльного відношення місцевого населення до їх діяльності, здійснювали пошук осіб, які б надали згоду на співпрацю із ними на підтримку та реалізацію рішень та дій держави-агресора.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які були і є загальновідомим фактом, ОСОБА_4 , проживаючи на території села Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення вказаного населеного пункту збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Миколаївська область є невід`ємною складовою частиною України, починаючи з березня 2022 року, точного часу не встановлено, діючи в інтересах та на користь рф, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, добровільно погодився передати та передавав наявні в його розпорядженні матеріальні ресурси збройним формуванням держави-агресора, які окупували вищевказаний населений пункт, які ними використовувались для вирішення матеріальних та військових потреб, за таких обставин.

Так, у березні 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 достовірно знаючи про перебування збройних формувань рф на території села Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, підтримуючи збройну агресію рф проти України, діючи умисно, з особистих корисливих та інших міркувань, добровільно вступив у контакт з невстановленими на даний час представниками збройних формувань держави-агресора, завіривши останніх у повній підтримці їх дій, а також щодо намірів у наданні допомоги з його боку, у тому числі, передачі наявних в його розпорядженні матеріальних ресурсів.

Зокрема, ОСОБА_4 , у невстановлений час, однак не раніше 19.03.2022, перебуваючи в селі Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, будучи засновником і директором фермерського господарства «ЛЕНА» (, далі - ФГ «ЛЕНА»), реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на колабораційну діяльність, переслідуючи мету надання допомоги збройним формуванням рф, добровільно передав у користування невстановленим особам з числа військовослужбовців збройних сил рф господарські споруди ФГ «ЛЕНА», розташовані у зазначеному населеному пункті, по вул. Молодіжна, 1а (на орендованій ним земельній ділянці із кадастровим номером :20:000:0030), а також прилеглу земельну ділянку на території свого домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , які в подальшому використовувались останніми для військових потреб, а саме: розміщення особового складу, зберігання майна, транспортних засобів, у тому числі викраденого у місцевого населення та інших фермерських господарств під час окупації Миколаївської області.

Так, представниками збройних формувань рф щонайменше до 11.11.2022 на прилеглій земельній ділянці на території домогосподарства ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого, зберігалось викрадене ними майно у ФГ «Органік Сістемс» () та ПСП «Роднічок» (), а саме: трактор марки Беларус 82.1.5.7., д.н.з. НОМЕР_1 , з горизонтальним навантажувачем «MetalFach T299» та причепним оприскувачем «BARGAM» (інв.№РД10511); електрообладнання та шафа для інструментів (інв. №1121-437); 5 бочок з томатної пастою з маркуванням бренду «Інагро»: № 670, 673, 710, 719 (обставини викрадення такого майна (мародерства) досліджуються в іншому кримінальному провадженні).

Крім того, цими ж невстановленими на даний час представниками збройних формувань рф, щонайменше до 11.11.2022 на земельній ділянці ФГ «ЛЕНА», за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, Снігурівська територіальна громада, село Єлизаветівка, вул. Молодіжна, 1а, серед іншого, зберігалось викрадене майно ПСП «Роднічок» (), а саме: 125 бочок з томатної пастою з маркуванням бренду «Інагро»; 10 пластикових контейнерів від томатної пасти; електрообладнання (3 металевих корпуси від вимикачів «Siemens», 3 пристрої плавного пуску, автомат 0,4 кВт, 2 автомати 4А, автомат 5F, 2 автоматичних вимикача Siemens, автоматичний вимикач ПМЛ, автоматичний вимикач ІЕК, 2 обігрівача 150 Вт, 9 пускачів магнітних, 2 частотних перетворювачів, пристрій пуску, трансмітер, 21 шліфувальні диски, стоп-блок для причепа, 2 слюсарних столи і набори для нарізання різьб, газовий ключ, 14 редукторів, 1 упаковка електродів, 2 відрізних диски); 3 вогнегасники; гідравлічний підіймач на базі трактору МТЗ з маркуванням РД-31436 та РД-31437; насос з маркуванням 24052022/ОПЦ (обставини викрадення такого майна (мародерства) досліджуються в іншому кримінальному провадженні).

Також, ОСОБА_4 , у період часу з березня 2022 року та щонайменше по 11.11.2022, більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи в селі Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, не відмовляючись від свого злочинного умислу, направленого на колабораційну діяльність, забезпечував на постійній та систематичній основі продуктами харчування невстановлених на даний час представників збройних формувань рф, які займали раніше передані ним приміщення та території, у зв`язку з чим мав привілеї перед іншими місцевими мешканцями та міг безперешкодно пересуватися по території зазначеного населеного пункту, продовжувати здійснювати свою підприємницьку діяльність, проїжджати через блок пости, тощо.

Вищевказану злочинну діяльність ОСОБА_4 припинено 11.11.2022, у зв`язку із звільненням Збройними Силами України частини території Миколаївської області, у тому числі села Єлизаветівка Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.111-1 КК України, а саме передачу матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

Позиції учасників провадження

Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4. ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, із позбавленням права займатись господарською діяльністю на строк 15 років, з конфіскацією майна.

Захисник у судових дебатах зазначив, що вина його підзахисного не доведена, посилаючись на відсутність жодного доказу того, що ОСОБА_4 добровільно передав військовослужбовцям рф матеріальні ресурси. Під час тимчасової окупації, російські військові дозволу на розміщення техніки не питали. ОСОБА_4 був вимушений спілкуватися з військовим рф, для утримання свого господарства. Свідок у судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_4 побили російські військові. Просив суд виправдати його підзахисного.

Судовий розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням тієї обставини, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотриманню процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, та власне прав обвинуваченого, що гарантуються Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд має мотивувати окремо.

Судом до завершення проведення підготовчих дій проведено три судових засідання: 21 вересня 2023 року, 10 жовтня 2023 року та 24 жовтня 2023 року.

За цей час обвинувачений був повідомлений про судовий розгляд кримінального провадження щодо нього.

Зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, за змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

У свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається серед переліку певних злочинів є й посилання на ст. 111-1 КК України, за якою висунуто обвинувачення ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

За змістом ч. 8 ст. 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Вказані положення процесуального Закону судом були дотримані.

Так, під час проведення підготовчих дій судом надсилались повістки за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого. Конверти повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, повістки були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» від 15 вересня 2023 року №186 /т.1 а.п.35/, від жовтня 2023 року №199 /т.1 а.п.51/, від жовтня 2023 року №209/т.1 а.п.60/.

Крім того, від початку здійснення підготовчих дій суд надсилав для опублікування повістки на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /т.1 а.п.34а,50,59/.

Повідомлення про виклик до суду були тричі опубліковані на офіційному веб-сайті Снігурівського районного суду Миколаївської області.

Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 24 жовтня 2023 року постановив здійснювати спеціальне судове провадження /т.1 а.п.116-124/.

Під час судового розгляду призначалися судові засідання (21 листопада 2023 року, 05 грудня 2023 року, 27 грудня 2023 року, 23 січня 2024 року, 27 лютого 2024 року, 19 березня 2024 року, 09 квітня 2024 року, 02 травня 2024 року, 11 червня 2024 року, 02 липня 2024 року, 20 серпня 2024 року, 27 вересня 2024 року, 24 жовтня 2024 року, 28 листопада 2024 року, 17 грудня 2024 року, 13 січня 2025 року, 03 лютого 2025 року, 28 лютого 2025 року, 18 березня 2025 року, 08 квітня 2025 року, 29 квітня 2025 року, 23 травня 2025 року, 09 червня 2025 року, 23 червня 2025 року, 11 серпня 2025 року, 27 серпня 2025 року та 18 вересня 2025 року.

Судом здійснювались виклики обвинуваченого за останнім відомим місцем проживання (конверти повернуті до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою), на офіційному веб-сайті суду, через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також про всі ці засідання завчасно до їх проведення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Кіровоградській та Миколаївській областях від 22 серпня 2023 року №014-002663ч захисником ОСОБА_4 було призначено адвоката ОСОБА_7 (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії МК №001099 від 18 квітня 2017 року).

Суд встановив, що слідча суддя Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2023 року постановила ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000024 /т.1 а.п.89-93/.

Снігурівський районний суд Миколаївської області свою ухвалою від 24 жовтня 2023 року постановив здійснювати спеціальний судовий розгляд /т.1 а.п.116-124/.

21 січня 2024 року між дружиною ОСОБА_4 - ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_6 укладено договір «Про надання правової допомоги» на здійснення захисту прав та законних інтересів ОСОБА_4 /т.2 а.п.105-106/.

Враховуючи вищезазначене, а також з урахуванням положень п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України, участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою.

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику, який крім того був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Крім того, обвинувачений через іншу особу, яка діє в його інтересах (дружину ОСОБА_8 ) скористався своїм правом та обрав собі захисника.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_4 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного та обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Захисник обвинуваченого, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження та здійснював активні дії, спрямовані на захист ОСОБА_4 . Захисник ОСОБА_6 , з яким укладено договір активно приймав участь у розгляді справи, зокрема приймав участь у дослідженні доказів, виступав у дебатах, звернувся з останнім словом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості.

Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що вони з ОСОБА_4 односельчани. Під час тимчасової окупації села Єлизаветівка рф військові возили томатну пасту на територію ферми бази Овчиннікова. ОСОБА_10 не казав щодо примушування до співпраці. Бачив, що військові рф приїздили до нього додому. ОСОБА_10 виглядав не засмученим. Він вів себе як завжди. Техніка була у користуванні ОСОБА_10 . Роботу йому пропонував. Випадків примусу з боку військових рф до співпраці не було. ОСОБА_10 мав поля, він знає що обвинувачений оброблював поля під час окупації. Він бачив як військові рф з ОСОБА_11 до бази ОСОБА_10 возили селітру.

Свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що вони односельчани з ОСОБА_4 . Військові рф машиною возили мішки з селітрою в сторону ферми ОСОБА_10 . Чим обвинувачений займався з росіянами не казав. Коли була фільтрація, його сильно побили. Я бачила його вже після того як побили. Він сказав що йому завдали удари прикладом, за що не казав. Томатна паста була на фермі. Томатна паста була зі Снігурівки. ЇЇ привозили в бочках більше 20, бочки були зелені, сині, можливо і червоні. Окрім ОСОБА_10 томатну пасту більше нікому військові не привозили. Вона не бачила щоб ОСОБА_10 був наляканий чимось. Росіяни приїздили до нього додому. У нього працювали нові трактора, були робочі на фермі. В нього не було до війни екскаватора. Аграрна техніка була до окупації. Але в нього під час окупації з`явилася нова техніка. Молочну продукцію ОСОБА_13 возив до ОСОБА_14 продавати. Коли росіяни жили неподалік від них він привіз їм щось схоже на холодильник. ОСОБА_10 не казав де він взяв техніку. Їй невідомо кому належала техніка до користування технікою. ОСОБА_10 займався худобою.

Свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що є представником підприємств «Роднічок» та «Органік Сістемс». Під час окупації Снігурівського району він не знаходився в цьому районі. В перші дні після деокупації він приїхав на підприємства у Снігурівку і побачив відсутність майна. Йому стало відомо від інших осіб, що техніка «Роднічок» та «Органік Сістемс» під час окупації були перевезені у с. Єлизаветівка до території бази ОСОБА_10 . Звернулися до поліції з приводу викрадення майна. Приїздили з поліцією до будинку ОСОБА_10 . Дружина ОСОБА_10 повідомила про техніку на задньому подвір`ї. Під час огляду місця події, а саме території домоволодіння ОСОБА_10 , виявлено техніку, яка належить «Роднічок» (трактори, оприскувач, різне обладнання). Після цього вони поїхали на базу обвинуваченого, там була томатна паста в бочках (повні), контейнери, вогнегасники, різне обладнання заводу, яке належало підприємству «Органік Сістемс». Під час огляду території ферми, на ній знаходився охоронець, який пояснив поліції, що ці речі звозив сюди ОСОБА_10 разом з військовими рф.

Свідок ОСОБА_16 дав показання про те, що він є керуючим «Агроділо». Під час окупації Снігурівського району він не знаходився в цьому районі. В перші дні після деокупації свідок приїхав у Баратівку на підприємство «Агроділо» і побачив відсутність майна. Про те, що техніка «Агроділо» (генератори, водокачки, мінеральне добриво, тракторні двигуни) вивезена на ферму до ОСОБА_10 , дізнався від мешканців села Баратівка, які є співробітниками, а саме від ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Вони повідомили, що бачили як цю техніку вивозили до ОСОБА_10 . Звернулись до поліції з цього приводу. Під час огляду місця події, а саме території ферми ОСОБА_10 , виявлено майно, що належить « ОСОБА_19 ».

Свідок ОСОБА_20 дала показання про те, що є сусідкою ОСОБА_10 . З початку вторгнення до них в село заїхали російські військовослужбовці, під`їхали вони до ОСОБА_10 . Проводили з ним бесіду на спокійних тонах, вона не чула лише бачила. Можливо це було 5 березня 2022 року в денний час. ОСОБА_10 сів у свою машину, а російські військовослужбовці в свою, і поїхали до його ферми. З цього моменту він почав з ним постійно спілкуватися. Приїжджали вони кожного дня за молочними продуктами. ОСОБА_10 давав продукти харчування і сам возив до них. ОСОБА_10 казав: «Я їм казав, що краще давайте я буду возити сам, щоб ви не лякали людей. Розповідав, що потрібно звикати, що «росія тут назавжди». Російські військові в свою чергу по бартеру возили йому селітру, генератори, техніку сільськогосподарську, насосні станції, солярку. Погроз ніяких до ОСОБА_10 не було. В жовтні коли казали, що прийдуть наші військові - ЗСУ, він казав: «Які наші? Яких наших ви чекаєте? Наші вже тут». Саме після того, як вона сказала ОСОБА_10 про те, що коли буде деокупація він відповість за свої дії, до неї прийшли військові рф, провели обшук та забрали з собою сина. Російська військова техніка стояла на його фермі в кінці жовтня. «Урал» зі знаком «Z» заїжджав на ферму кожного дня близько 7 години ранку з бочками томату, які там вигружав. Потім на ферму приїздили «фури» без знаків, в які загружали бочки з томатом і виїжджали. Вона рахувала, як йому за один день 10 бочок солярки привезли. Солярку він перепродавав по 20 грн за літр. Також, пропонував купити у нього трактор, добрива. У нього до війни було 2 трактори, комбайн. А під час окупації з`явились нові трактори. Інших фермерів у селі не було, під час окупації він мав змогу обробляти землю, російські військові були кожного дня, селітру возили та інше. Вона не бачила щоб російські військові здійснювали тиск на нього, вони жили у ОСОБА_10 , ОСОБА_10 поїхав до Херсону з продукцією та більше не повернувся.

Свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що є сватом ОСОБА_10 . Овчиннікова побили військові рф, але як це відбувалось та якихось тілесних ушкоджень він не бачив. Це йому сказав ОСОБА_10 . Під час окупації робив у ОСОБА_10 : в полі косив сіно, грузив його в тюки. Бачив як кожен день рф приїздили до нього за молоком. Військові рф привозили на тракторну бригаду ОСОБА_10 томатну пасту в бочках. У дворі Овчиннікова, на його прохання, зарізав та розділив двох биків, яких він кудись повіз. Він це робив для того, щоб рф не чіпали мешканців села. Овчинніков казав йому, що військові казали, що якщо він не буде співпрацювати, спалять ферму.

Свідок ОСОБА_22 дала показання про те, що є односельчанами з ОСОБА_10 . На ферму до ОСОБА_10 військові рф звозили на вантажних машинах томатну пасту в бочках, зерно, у великих мішках селітру. Він постійно знаходився на фермі, де працювали ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Там же часто бачила військових рф. Вона бачила, що ОСОБА_10 керував на фермі процесом використання привезеного йому на ферму майна. З`явилась у нього нова сільгосптехніка, якої раніше не було. Бачила як до нього додому на постійній основі приходили військові. Примусу з боку рф не бачила. Навпаки досить нормальні відносини у них були. Зазначила, що була ситуації з приводу належної її родині машини.

Свідок ОСОБА_26 дав показання про те, що до повномасштабного вторгнення працював на ОСОБА_4 . Військові рф проводили обшук у нього, повели його до комбата. Поки чекали комбата, біля них проїжджав ОСОБА_10 і казав: «Цей хлопець нормальний. Передай комбату, щоб відпустив». Приїхав комбат, подивився його документи і відпустив його. В той же вечір ОСОБА_10 приїхав до нього і сказав: «Свободу треба відпрацьовувати. Поїхали працювати». Працював він на фермі ОСОБА_10 електриком. За роботу давав йому цигарки, бензин, продукти. До війни у нього був маленький генератор, потім військові привезли великий генератор. До окупації нових тракторів, бочок, водокачок, електроприладів, піддонів не було у нього. Він не бачив, щоб був тиск на ОСОБА_10 , бачив дружні відносини, він говорив що «росія тут назавжди», він казав щоб показав військовим де ловити рибу. Привозили йому генератор для ремонту, який був з російського «ЗИЛ». За його вказівкою він намагався полагодити машину «ВАЗ-2105» для військових рф у с. Баратівка. Інші не могли вести господарство в селі.

Свідок ОСОБА_27 дав показання про те, що жив у ОСОБА_10 та працював на нього. До 24.02.2022 проживав у с.Нововасилівка. 28.02.2022 ОСОБА_10 запропонував йому працювати у нього на фермі, тому переїхав у с. Єлизаветівка, де проживав на фермі Овчиннікова до 2023 року працюючи пастухом. На фермі нікого з російських військових не було, техніки також не було. Якось представники росії приїхали на ферму. Він вийшов з корпусу, а вони вже вигружали речі. Поселились на його місці. Тому він переїхав до будинку ОСОБА_28 постійно спілкувався з росіянами, але йому невідомо про що. У ОСОБА_10 в будинку під час обшуку військові рф знайшли патрони. Його побили. До ОСОБА_10 приїжджали військові, він їм видавав молоко у бідоні до 30 літрів. Він бачив, що машина привозила селітру, привозили зі сторони с. Баратівка. Цю селітру виносили на поля, він також її виносив. Росіяни приїхали розгрузили та поїхали. Розвантажували екскаватором. Стояли перекачки які воду качають, їх не використовували, вони просто стояли. Томатної пасти було багато, привозили військові «Камазами». Потім приїжджали машини на донецьких номерах та забирали її. За один раз привозили 84 т пасти. Були заховані генератори, але він не бачив хто їх привозив. Раз вийшов та побачив як росіяни давали гроші ОСОБА_10 , тільки за що йому не відомо.

Свідок ОСОБА_29 дав показання про те, що обвинувачений в період окупації продовжував займатися господарством, обробляв землю, перешкод у нього з цим не було. Він деякий час працював у нього на екскаваторі. Бачив, що російські військові та ОСОБА_10 були в дружніх відносинах, він возив їм м`ясо, продукти харчування, певний період військові жили у нього. Техніку на ферму йому приганяли, трактори, бочки, яких у нього не було до окупації. Він не бачив щоб йому вчиняли тиск. Військові були постійно у ОСОБА_10 . Крім нього ніхто з ними не співпрацював.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 на праві власності належить комплекс, механічний двір, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 837,16 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 /т.1 а.п.167/.

Даними заяви начальника відділу економічної безпеки ФГ «Інтегровані агросостеми» ОСОБА_15 на ім`я начальника відділення поліції №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 29.11.2022, відповідно до якої, останній зазначає, що на підставі заяви від 17.10.2022 від Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Роднічок», щодо втрати активів підприємства у м.Снігурівка слідчим відділом УСБУ в Миколаївській області було розпочато кримінальне провадження №0001885 від 27.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України. В ході вищевказаного кримінального провадження ПСП Агрофірма «Роднічок», отримало додаткову інформацію, яка може бути важливою, а саме: частина сільськогосподарської техніки та товарно-матеріальні цінності, які належать ПСП, знаходяться на території виробничої бази Фермерського господарства «ЛЕНА», з адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с Єлизаветівка. Власник ФГГ «ЛЕНА» ОСОБА_4 . Крім того, на території приватного будинку у с.Єлизаветівка, де проживав ОСОБА_4 , також є їх сільськогосподарська техніка та товарно-матеріальні цінності /т.1 а.п.181/.

Даними заяви виконавчого директора ФГ «Органік Сістемс» ОСОБА_30 на ім`я начальника відділення поліції №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 01.12.2022, відповідно до якої, остання зазначає, що на підставі заяви від 19.05.2022 від Фермерського господарства «Органік Сістемс» слідчим відділом було розпочато кримінальне провадження №0000711 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України. В ході вищевказаного кримінального провадження ФР, отримало додаткову інформацію, яка може бути важливою, а саме: частина сільськогосподарської техніки та товарно-матеріальні цінності, які належать ФР, знаходяться на території виробничої бази Фермерського господарства «ЛЕНА», за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с. Єлизаветівка. Власник ФГГ «ЛЕНА» ОСОБА_4 . Крім того, на території приватного будинку у с.Єлизаветівка, де проживав ОСОБА_4 , також є їх сільськогосподарська техніка та товарно-матеріальні цінності /т.1 а.п.182/.

Даними протоколу огляду від 02.12.2022 та відповідними фото таблицями до нього, відповідно до якого 02.12.2022 було оглянуто відкриту ділянку місцевості, що знаходиться на околиці с. Єлизаветівка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. В ході огляду були виявлені металеві бочки, зокрема з позначками «Томатна паста «Інарго» стерилізована, адреса виробництва: вул.Суворова, 4К, м.Снігурівка, Миколаївська область», пластикові контейнери, металеві корпуси від вимикача, три вимикача, пристрій плавного пуску, автомати 0,4 кВт, прожектор світодіодний, фільтр повітряний JSB, три вогнегасники, автоматичний вимикач, обігрівачі, пускачі магнітні, частотні перетворювачі, пристрій плавного пуску, диски, набір для нарізання різьб, газовий ключ, редуктор для газозварки, електроди зварювальні та інше майно /т.1 а.п.183-205/.

Даними протоколу огляду від 02.12.2022 та відповідними фототаблицями до нього, відповідно до якого 02.12.2022 було оглянуто відкриту ділянку місцевості, що знаходиться на околиці с. Єлизаветівка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. В ході огляду були виявлені елементи гідравлічного підіймача на базі трактору МТЗ, гідравлічний насос /т.1 а.п.206-212/.

Даними протоколу огляду від 02.12.2022 та відповідними фототаблицями до нього, відповідно до якого 02.12.2022 було оглянуто майно, що знаходиться неподалік від буд.11 по вул.Молодіжна у с. Єлизаветівка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. В ході огляду були виявлені прицепний оприскувач, трактор «Беларус 382», металевий ковш, дискова борона /т.1 а.п.213-221/.

Даними протоколу огляду речей від 02.12.2022 та відповідними фото таблицями до нього, відповідно до якого 02.12.2022 були оглянуті речі, що знаходяться на земельній ділянці с. Єлизаветівка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. В ході огляду були оглянуті бочки. Фотознімки також надані в кольоровому вигляді/т.1 а.п.222-228/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини, трактор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки Беларус-82.1.57 належить ПСП «Агрофірма «Роднічок»/т.1 а.п.236/.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n. 161, ОСОБА_25, заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ознака добровільності, суд враховує висновки, які викладені у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 (справа №638/5446/22, провадження №51-4092км23), відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом доказів, а також показань свідків, допитах у судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений, будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території добровільно передавав матеріальні ресурси збройним формуванням держави-агресора, що обумовлено його позитивним ставленням у тому числі і до окупаційної влади, при цьому останній мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.

Щодо факту побиття ОСОБА_4 російським військовими, суд зазначає таке. Свідок ОСОБА_27 , надав показання про те,що ОСОБА_4 російській військові побили після проведення в нього обшуку, тобто через знаходження в нього патронів.Свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що ОСОБА_31 . Це він знає зі слів самого ОСОБА_10 , слідів побиття він не бачив.

Побиття ОСОБА_4 через знаходження в нього патронів, на думку суду не свідчить про те, що обвинувачений діяв під примусом.

При цьому, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_21 щодо тиску військових рф, оскільки останній є родичем обвинуваченого, вказує про це зі слів самого обвинуваченого, конкретних фактів не зазначає, та його твердження спростовуються показаннями інших свідків.

Отже, під час судового розгляду не встановлено фактів, які б свідчили, що обвинувачений діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу - рф.

За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів підстав немає та доводять факт вчинення обвинуваченим протиправних дій, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого його кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч.4 ст. 111-1 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом у повному обсязі.

Таким чином, суд кваліфікує його дії за ч.4 ст.111-1 КК України, як передача матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

Що стосується доводів захисника обвинуваченого, про недоведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, то вони не заслуговують на увагу, оскільки встановлені судом обставини, наведені докази, спростовують версію сторони захисту.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставини, яка відповідно до ст. 67 КК обтяжує покарання обвинуваченого за ч.4 ст.111-1 КК України ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність інших обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст.92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65,67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний нетяжкий злочин проти основ національної безпеки України.

ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого, який є раніше не судимим, має стійкі соціальні зв`язки, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності одної обставини, яка обтяжує покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з призначенням йому покарання за ч.4 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися господарською діяльністю з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю є обов`язковим додатковим покаранням, передбаченим санкцією частини ч.4 ст.111-1 КК України.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією частини 4 статті 111-1 КК України передбачене покарання у виді конфіскації майна.

Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 30 травня 2023 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання суд вважає за доцільне залишити без змін.

Строк додаткового покарання слід обчислювати відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.08.2023 (як перевірено з ЄДРСР, рік постановлення ухвали 2023 рік) накладено арешт на майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :27:000:0061 площею 8,8 га; земельну ділянку з кадастровим номером :20:000:0029 з артезіанською скважиною, яка розташована на зазначеній земельній ділянці; земельну ділянку з кадастровим номером :20:000:0030 з майновим комплексом, який розташований на зазначеній земельній ділянці, а саме споруди: приміщення контори А-1, споруда ангар Б-1, підсобна будівля В-1, кузня Г-1, склад Д-1, склад Ж-1; квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» з д.н.з. НОМЕР_2 з № кузову НОМЕР_3 ; автомобіль «CHERY TIGO» з д.н.з. НОМЕР_4 з № кузову НОМЕР_5 ; автомобіль «ЗИЛ ММЗ 554М 6300» з д.н.з. НОМЕР_6 з № кузову НОМЕР_7 , які належать на праві власності ОСОБА_4 .

Підстави для скасування арешту вказаного майна відсутні, з огляду на призначення покарання у виді конфіскації всього належного обвинуваченому майна.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.297-1, 369,371,373,375, ч. 15 ст.615 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займатися господарською діяльністю на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2023 року залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права займатися господарською діяльністю, обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання.

Арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2023 року (справа 490/629/23, провадження 1-кс/490/6097/2023), а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :27:000:0061 площею 8,8 га; земельну ділянку з кадастровим номером :20:000:0029 з артезіанською скважиною, яка розташована на зазначеній земельній ділянці; земельну ділянку з кадастровим номером :20:000:0030 з майновим комплексом, який розташований на зазначеній земельній ділянці, а саме споруди: приміщення контори А-1, споруда ангар Б-1, підсобна будівля В-1, кузня Г-1, склад Д-1, склад Ж-1; квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» з д.н.з. НОМЕР_2 з № кузову НОМЕР_3 ; автомобіль «CHERY TIGO» з д.н.з. НОМЕР_4 з № кузову НОМЕР_5 ; автомобіль «ЗИЛ ММЗ 554М 6300» з д.н.з. НОМЕР_6 з № кузову НОМЕР_7 , які належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) залишити без змін до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного йому майна на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, якому вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Також копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати обвинуваченому.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, де і здійснювались публікації повісток про виклик обвинуваченого протягом всього судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1