УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 1304/10570/12

провадження № 51-6716 во 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши заяву ОСОБА_4 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року,

установив:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді цього суду від 07 березня 2013 року про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Львівської області при розгляді заяви про вчинений злочин.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду (ВС) від 06 червня 2019 року ухвала Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року та ухвала Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року залишені без зміни, а касаційна скарга ОСОБА_4 - без задоволення.

ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про виправлення описки у зазначеній постанові ВС у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного суду України (КСУ) від 10 квітня 2024 року, яке, на його думку, дозволяє перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких судових рішень, що набрали законної сили. У заяві він цитує висновки ВС, з якими він не погоджується, та наводить текст, що міститься в рішенні КСУ.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду заяви. Клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Перевіривши доводи, викладені в заяві, і наявні документи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення не має права його змінити або скасувати.

Опискою вважається зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) помилка, допущена під час письмово-вербального викладу судового рішення, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації (помилка у правописі, у розділових знаках тощо), що мають вплив на зміст судового рішення і його виконання. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, до них належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат і строків.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють тексту судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне уживання розділових знаків, помилкове відмінювання слів, використання русизмів і діалектизмів тощо.

Очевидно арифметичною помилкою визнається помилка в результаті підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичною помилкою, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому цією статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо), проте в жодному випадку не дозволяється під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Як убачається з наявних матеріалів, ОСОБА_4 звертався до суду касаційної інстанції зі скаргою про скасування ухвали Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року, якою залишено без задоволення його заяву про перегляд за нововиявленими обставинам постанови Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2013 року, а також ухвали Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, якою рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

Відмовляючи в задоволенні касаційної скарги, ВС у постанові від 06 червня 2019 року навів мотиви на спростування доводів касатора, посилаючись на норми кримінального процесуального закону, рішення Європейського суду з прав людини та сформовану судову практику.

З тексту заяви про виправлення описки вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується зі змістом вказаної постанови, мотивами і висновками суду та ставить вимогу фактично про зміну цього судового рішення в частині його мотивування, а не про виправлення описки в ньому. При цьому він обґрунтовує можливість внесення змін в рішення суду касаційної інстанції лише наявністю Рішення КСУ від 10 квітня 2024 року. Крім того, заява ОСОБА_4 містить виключно цитати з постанови ВС та цього Рішення без зазначення, в чому конкретно полягає описка та що саме підлягає виправленню в цій постанові з урахуванням положень ст. 379 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про виправлення описки у постанові Верховного суду від 06 червня 2019 року.

Керуючись статтями 379, 441 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3