У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001949, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрована та фактично мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачена - ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України та їй призначено покарання: за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалено, строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Ухвалено, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 02.01.2024 р. до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні день за день.

Ухвалено, запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачена ОСОБА_5 просить змінити вирок суду та призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження відносно неї.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_5 просить врахувати відносно неї Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 р. та звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинені дії.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

27.11.2023 р., в період часу з 20.10 год. по 20.20 год. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», яке здійснює свою підприємницьку діяльність в супермаркеті «Продукти-107», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка 2-Д, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вказаного супермаркету таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: бастурму «Глобино» із яловичини в вакуумному упакуванні, вагою 0,128 кг в кількості 1 шт., ковбасу «Добров Українська» в вакуумному упакуванні, вагою 0,217 кг в кількості 1 шт. та інше майно на загальну суму 348,89 грн.

Після чого, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар під одяг. В подальшому ОСОБА_5 не розрахувалась за вказаний товар, вийшла з приміщення супермаркету, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, чим спричинила ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-107», майнової шкоди в розмірі 348,89 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 29.11.2023 р. о 13.45 год. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», яке здійснює свою підприємницьку діяльність в супермаркеті «Продукти-142», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Озерна, 13/13, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вказаного супермаркету таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: молоко 480 г «Ічня» незбиране згущене з цукром 1 шт., сухарі 300 г «Своя лінія» з родзинками 1 шт. та інше майно на загальну суму 693,58 грн.

Після чого, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар в сумку. В подальшому ОСОБА_5 не розрахувалась за вказаний товар та намагалася залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак її протиправні дії були помічені охоронцем ОСОБА_8 . Тобто, ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин нею не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 06.12.2023 р. о 12.52 год. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», яке здійснює свою підприємницьку діяльність в супермаркеті «Продукти-142», що розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Озерна, 13/13, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вищевказаного супермаркету повторно таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: хек філе с/м н/ш п/ет вагою 1,226 кг., ковбасу Добров Лікарська ДСТУ вар вак/упак вагою 0,388 кг., та інші речі на загальну суму 3 780,70 грн.

Після чого, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар в візок. В подальшому ОСОБА_5 не розрахувалась за вищевказаний товар та намагалася залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак її протиправні дії були помічені охоронцем ОСОБА_8 . Тобто, ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин нею не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 07.12.2023 р., в період часу з 07.40 год. по 08.35 год., ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», яке здійснює свою підприємницьку діяльність в супермаркеті «Продукти-408», що розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Крилова, 38/2, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вищевказаного супермаркету повторно таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: асорті з морепродуктів 400 г Norven охолоджене варене п/конт, 1 шт., вафлі 236 г Своя Лінія з ароматом лимону м/уп, та інше майно, на загальну суму 978,11 грн.

Після чого, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар в сумку. В подальшому ОСОБА_5 не розрахувалась за вищевказаний товар, вийшла з приміщення супермаркету, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, чим спричинила ТОВ «АТБ- Маркет» магазин «Продукти-408», майнову шкоду в розмірі 978,11 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 16.12.2023 р. о 15.08 год. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», яке здійснює свою підприємницьку діяльність в супермаркеті «Продукти-408», що розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Крилова, 38/2, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вказаного супермаркету таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: асорті з морепродуктів 400г Norven, 1 шт., гранат 1 гатунку вагою 0,4 кг., та інше майно на загальну суму 784,49 грн.

Після чого, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар в сумку та пакет. В подальшому ОСОБА_5 не розрахувалась за вищевказаний товар та намагалася залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак її протиправні дії були помічені керуючим магазину ОСОБА_9 .

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 29.12.2023 р. близько 15.57 год. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «Вигідна покупка» магазину «Аврора», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка 2/1, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вищевказаного супермаркету таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: пряжа д/в`язання Motanka AURA 100г, 250м тон №31, в кількості 1 шт.; набір лез д/станків BIC 5шт/уп, в кількості 1 шт., та інше майно на загальну суму 354,98 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар в сумку, не розрахувалась за нього та намагалась залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак її дії були помічені продавцем ОСОБА_10 , яка зупинила її за касовою зоною. Тобто ОСОБА_5 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин нею не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 01.01.2024 р. об 11.54 год. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», яке здійснює свою підприємницьку діяльність в супермаркеті «Продукти-106», що розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 20/3, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вищевказаного супермаркету повторно таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: кашу в з/б вагою 0,525 кг «Своя лінія» гречана зі свининою в кількості 2 шт.; кава об`ємом 200 г Jacobs Monarch розчинна сублімована в кількості 1 шт., та інше майно, на загальну суму 532,31 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар в пакет, не розрахувалась за нього та намагалась залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак її дії були помічені охоронцем ОСОБА_11 , який зупинив її за касовою зоною. Тобто ОСОБА_5 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин нею не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 02.01.2024 р., близько 08:15 год. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», яке здійснює свою підприємницьку діяльність в супермаркеті «Продукти-247», що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний 26С, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вказаного супермаркету повторно таємно викрала товарно-матеріальні цінності магазину, а саме: капусту 1 ґатунку вагою 2 кг., гриби печериці 1 ґатунку вагою 0,8 кг., та інше майно на загальну суму 1 676,98 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для персоналу супермаркету та оточуючих, поклала вказаний товар в пакети, не розрахувалась за нього та намагалась залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак її дії були помічені охоронцем ОСОБА_12 , який зупинив її за касовою зоною. Тобто ОСОБА_5 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин нею не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, відношення обвинуваченої до вчиненого злочину, дані про її особу, яка офіційно не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на лікуванні у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Встановив наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи сторони захисту на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за можливе частково задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку, і, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Що стосується фактичних обставин справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого чужого майна, в тому числі шляхом шахрайства, на момент вчинення правопорушення для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становив 2 684 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становив 1 342 грн. на 2023 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 2 684 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становив 3 028 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становив 1 514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 3 028 грн.

Тобто, з 09.08.2024 р. сума викраденого майна, яка не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В даному кримінальному провадженні, на момент апеляційного розгляду, у зв`язку із наведеними змінами у законодавстві, втратив чинності закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь вчинених обвинуваченою ОСОБА_5 , а саме за епізодами крадіжок товарно-матеріальних цінностей у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет» 27.11.2023 р. на суму 348,89 грн., 29.11.2023 р. на суму 693,58 грн., 07.12.2023 р. на суму 978,11 грн., 16.12.2023 р. на суму 748,49 грн., 01.01.2024 р. на суму 532,31 грн., 02.01.2024 р. на суму 1 678,98 грн., а також крадіжки майна у приміщенні ТОВ «Вигідна покупка» 29.12.2023 р. на суму 354,98 грн.

Отже, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (епізоди від 27.11.2023 р., 29.11.2023 р., 07.12.2023 р., 16.12.2023 р., 29.12.2023 р., 01.01.2024 р.) та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 02.01.2024 р.) підлягають закриттю, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас, ОСОБА_5 визнана винною у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану 06.12.2023 р., вартістю 3 780,7 грн., тобто сума викраденого майна перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (2 684 грн.), а відтак вчинене діяння залишається кримінально караним, тому, призначене ОСОБА_5 покаранняза ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі є діючим.

Що стосується доводів обвинуваченої про можливість призначення їй остаточного покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

За змістом ст. 75 КК України, при звільненні від відбування покарання з випробуванням має враховуватися тяжкість кримінального правопорушення, особа винного та інші обставини справи, що в сукупності можуть давати підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд має належним чином дослідити і оцінити всі обставини, які мають значення для провадження та застосувати вказані вимоги закону лише у тому разі, коли для цього є умови й підстави.

За вимогами ч. 3 ст. 374 КПК України, призначаючи покарання та звільняючи особу від відбування покарання, суд зобов`язаний мотивувати своє рішення належним чином.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим.

Вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких. Водночас сама по собі ступінь тяжкості не є безумовною перешкодою для застосування ст. 75 КК України, якщо сукупність інших релевантних чинників свідчить про можливість досягнення мети покарання без реального його відбування.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 2007 року народження, на обліку у лікарів нарколога або психіатра не перебуває, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не має. Отже, наявні стійкі соціальні зв`язки та сімейні обов`язки знижують ризик вчинення нових кримінальних правопорушень і свідчать про здатність обвинуваченої дотримуватися вимог закону в подальшому.

З огляду на цілі покарання, визначені ст. 50 КК України, апеляційний суд доходить висновку, що виправлення ОСОБА_5 та запобігання новим злочинам можливі без ізоляції її від суспільства. Призначення остаточного покарання з реальним відбуванням у цих умовах буде надмірним втручанням порівняно з потребами превенції й не відповідатиме принципам індивідуалізації покарання (ст. 65 КК України).

Отже, сукупність: тяжкість вчиненого, відсутність судимостей та обтяжуючих обставин, щире каяття, посередня характеристика, сімейні обставини та соціальні зв`язки дають підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, тому є підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 частково із застосуванням відносно неї положень ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням, передбачених ст. 76 КК України, обов`язків.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2024 року відносно ОСОБА_5 , в частині визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами від 27.11.2023 р., 29.11.2023 р., 07.12.2023 р., 16.12.2023 р., 29.12.2023 р., 01.01.2024 р., 02.01.2024 р., скасувати.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодами від 27.11.2023 р., 29.11.2023 р., 07.12.2023 р., 16.12.2023 р., 29.12.2023 р., 01.01.2024 р., 02.01.2024 р.), закрити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом від 06.12.2023 р.) до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Виключити посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України, щодо призначення покарання за сукупністю злочинів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з моменту набрання вироком законної сили.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти із зали суду негайно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3