ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2179/25 Справа № 199/3770/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу прокурора на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 24 квітня 2025 року відносно ОСОБА_8 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 24 квітня 2025 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білозерське, зареєстрований кв. АДРЕСА_1 , мешкає кв. АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останній раз 27.01.2025 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна;

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 6 (шести) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом бойових припасів.

Так, 13.01.2025 року, приблизно о 09:00 годин ОСОБА_8 , перебуваючи біля смітникових баків, розташованих біля будинку №2 по вулиці Східна, міста Білозерське, Покровського району, Донецької області, знайшов поліетиленовий пакет, в якому виявив предмети зовні схожі на гранати у кількості 2 штуки. Вищевказані гранати, ОСОБА_8 вирішив залишити їх собі, таким чином їх незаконно придбав. В подальшому, ОСОБА_8 незаконно, без передбаченого законом дозволу, переніс дані боєприпаси до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав до 14.01.2025 року.

14.01.2025 року близько о 10:10 годин ОСОБА_8 , маючи при собі поліетиленовий пакет з знайденими раніше гранатами в кількості 2 штуки, та проходячи біля будинку №2 по вулиці Східна, м. Білозерське, Покровського району, Донецької області був зупинений працівниками поліції ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області з метою перевірки документів на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, та ст.ст.32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», під час чого останній повідомив, що в нього при собі маються гранати.

Після чого, 14.01.2025 року, в період часу з 11:56 годин по 12:39 годин знаходячись біля будинку №2 по вул. Східна, м. Білозерське, Покровського району, Донецької області, ОСОБА_8 в присутності двох понятих, надав для огляду поліетиленовий пакет з гранатами у кількості 2 штуки, які є:

- корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною, який до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 50-56 грам;

- корпусом осколкової ручної гранати типу М67 іноземного походження, виготовленим промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною, який до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), передбачено спорядження даних корпусів, вибуховою речовиною групи бризантних типу «В» масою 180-185 грам;

- засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати модернізований дистанційної дії типу «UZRGM» іноземного виробництва, виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною, який до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), конструктивно передбачено спорядження детонатора даного запалу вибуховою речовиною групи ініціюючих та бризантних;

- засобом підриву (засобом детонування) запалом ручної гранати типу М213 іноземного виробництва, виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною, який до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), констуктивно передбачено спорядження детонатора даного запалу вибуховою речовиною групи ініціюючих та бризантних. У конструкційному поєднанні корпуси гранат типу «Ф-1», «М67» та запали типу «UZRGM», «М213», являються оборонною осколковою гранатою типу «Ф-1» та осколковою ручною гранатою типу «М67» які відносяться до категорії бойових припасів та є придатними для здійснення вибуху.

Зазначені бойові припаси, ОСОБА_8 , незаконно придбав, носив та зберігав, без передбаченого законом дозволу..

На вказане рішення прокурором подана апеляційна скарга, в якій він не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 помилково зарахував покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.06.2025 року, яке вже було враховано іншим вироком при призначенні остаточного покарання. Крім того, суд першої інстанції неправомірно збільшив ОСОБА_8 строк покарання, до відбуття якого останнього було засуджено. Просить, вирок суду змінити, виключити посилання на ч. 1 ст. 71 КК України та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2025 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців з конфіскацією майна.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_8 ніким не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, що міститься у п. 26 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного покарання і зазначити його вид та розмір у новому вироку.

Як вбачається з матеріалів справи, вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.06.2024 року, за яким обвинуваченого ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, вже було частково приєднано згідно ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 27.01.2025 року.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_8 за цим вироком остаточного покарання на підстав ч. 4 ст. 70 КК України, проте необґрунтовано приєднав на підставі ч. 1 ст. 71 КК України невідбуте покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.06.2024 року, яке вже було враховано.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції порушення шляхом зміни оскаржуваного вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 409 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 24 квітня 2025 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з вироку суду посилання на призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2025 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 9 (дев`ять) місяців з конфіскацією майна.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали

Судді