Справа № 204/2295/25
Провадження № 1-кп/204/730/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (ВКЗ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (ВКЗ),

потерпілого ОСОБА_17 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000224, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.206-2 КК України, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015) КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.366 КК України, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015) КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.206-2 КК України, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015) КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Захисником ОСОБА_15 адвокатом ОСОБА_8 подано клопотання, в якому він просить запобіжний захід у вигляді застави застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_15 змінити шляхом зменшення її розміру, а саме зменшити розмір застави, яка застосована стосовно обвинуваченого ОСОБА_15 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2024 року у справі №201/15107/24 у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 грн. 00 коп., визначивши її у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень нуль копійок). Повернути заставодавцю ОСОБА_18 різницю в сумі застави у розмірі 2 119 600 грн. 00 коп. (два мільйони сто дев`ятнадцять тисяч шістсот гривень, нуль копійок), яка була внесена 10.12.2024 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області з призначенням платежу: «Застава за ОСОБА_15 згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2024 по справі №201/15107/24, провадження №1-кс/201/5343/2024, платник ОСОБА_18 , ІПН НОМЕР_1 ».

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні вже завершено, тобто всі необхідні обшуки та інші слідчі (розшукові) дії уже було проведено. Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, спростовується тим, що ОСОБА_15 має вищу освіту, працює начальником електромеханічної служби КП «Дніпровський метрополітен», не одружений, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має міцні соціальні зв`язки. Крім того, ОСОБА_15 не має судимості. Разом з тим, ОСОБА_15 вже тривалий час, а саме майже 8 (вісім) місяців добросовісно виконує всі без виключення покладені на нього процесуальні обов`язки, ніколи в розшуку не перебував, від органів досудового розслідування та/або суду не переховувався, що спростовує ризик, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Отже, ОСОБА_15 своєю поведінкою довів, що не збирається переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому відповідний ризик зменшився. Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, спростовується тим, що вже завершено досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, під час якого стороною обвинувачення було проведено необхідні обшуки в ОСОБА_15 та інших осіб для отримання речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і все, що могло бути вилучено у ОСОБА_15 та інших осіб, стороною обвинувачення вже було вилучено. У ОСОБА_15 немає, ані бажання, ані можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тим паче, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні вже завершено, а тому відповідний ризик зменшився. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, спростовується тим, що з боку потерпілих або свідків жодних заяв та/або клопотань про надання їм відповідного захисту, повідомлень про тиск або інші спроби неправомірного впливу на цих осіб, погрози на їх адресу зі сторони ОСОБА_15 , їх побоювання за своє життя та здоров`я складено та надано до суду не було, з приводу цього факту жодних відомостей до ЄРДР внесено не було. Ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КК України, стороною обвинувачення взагалі не було встановлено. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, спростовується тим, що повідомлення ОСОБА_15 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення відсутні. Захисник вказує, що зменшення розміру застави не порушує вимоги ч.5 ст.182 КПК України, згідно з якою лише у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таких випадків наразі не встановлено. Крім того, захисник зауважує, що заставодавець ОСОБА_18 не має постійного доходу, а кошти були внесені в рахунок застави були заощадженнями його сім`ї, яка наразі перебуває в скрутному матеріальному становищі внаслідок дії воєнного стану та пов`язаних з цим економічними складнощами. Разом з тим, гривня постійно знецінюється в зв`язку з нестабільним станом в країні. Тобто останній фактично не має іншої можливості забезпечувати себе і свою сім`ю та розраховує на повернення судом внесеної застави.

Захисником ОСОБА_13 адвокатом ОСОБА_10 подано клопотання, в якому він просить застосований ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2025 року щодо ОСОБА_13 , запобіжний захід у вигляді застави змінити на більш м`який шляхом зменшення розміру застави до розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.185 КПК України, а саме до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суму сплаченої застави в розмірі 2958356 гривень повернути заставодавцю ТОВ «Дніпро Гарант».

Мотивуючи доводи свого клопотання захисник зазначив, що строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_13 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2025 року закінчився 20 березня 2025 року, а стороною обвинувачення не ініціювалося ні їх продовження, ні повторне застосування. Протягом всього строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, починаючи з 03.04.2023, після повідомлення 28.11.2024 про підозру і з 02.12.2024 після звільнення з-під варти і по сьогоднішній день ОСОБА_13 належно виконував всі покладені на нього процесуальні обов`язки, не мав наміру вчиняти і не вчиняв жодних дій, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, ОСОБА_13 має міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання, у тому числі має родину, постійне місце проживання. Позитивну репутацію, складний матеріальний стан, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має, дотримувався усіх умов застосованих запобіжних заходів, не має повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності. Захисник також звертає увагу, що у ОСОБА_13 , взагалі відсутній паспорт громадянина для виїзду за кордон, а з огляду на те, скільки може тривати судовий розгляд цієї справи в суді, насправді гіпотетичний ризик можливого переховування від суду є мінімальним. Слідчим суддею під час визначення розміру застави в оскаржуваній ухвалі не враховано вік, сімейний та матеріальний стан ОСОБА_13 , арешт наявного майна і інші обставини, визначені у ст.188 КПК України. Окремо захисник просить врахувати, що застава щодо ОСОБА_13 внесена ТОВ «Дніпро Гарант», діяльність якого, як і будь-якого іншого суб`єкта підприємництва є отримання прибутку. Зазначений розмір застави в такому розмірі вносився з огляду на положення чинного кримінального процесуального законодавства, положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що застосований запобіжний захід в т.ч. у вигляді застави може і має переглядатися судом з певною періодичністю з урахуванням того, що будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України з часом змінюються, припиняють своє існування. Тобто, під час внесення застави ТОВ «Дніпро Гарант» розраховувало і має цілком виправдані правомірні очікування, що у разі належної процесуальної поведінки ОСОБА_13 , а вона є саме такою, розмір застави буде зменшуватися у відповідності до вимог законодавства. Також захисник зазначає, що на теперішній час відсутні виключні обставини чи виключний випадок, який би давав підстави для висновку про те, що застава у зазначених Законом межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_13 покладених на нього обов`язків, а тому застава може бути визначена чи залишена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_15 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_10 просили задовольнити подане клопотання про зміну запобіжного заходу.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисників та вважав за можливе зменшити обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_13 розмір застави до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також потерпілий ОСОБА_17 , також не заперечували проти задоволення вищевказаних клопотань.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи додані до клопотань, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2024 року щодо ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3028000 гривень.

Суму застави в розмірі 3028000 гривень було внесено заставодавцем ОСОБА_18 10 грудня 2024 року, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки NПН638 від 10.12.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2024 року щодо ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1057 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3200596 гривень.

Сума застави в розмірі 3200596 гривень була внесена заставодавцем ТОВ «ДНІПРО ГАРАНТ» 02 грудня 2024 року, що підтверджується копією платіжної інструкції №17392.

Згідно ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.6 ст.182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Водночас, на стадії судового провадження клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому, суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування, а у подальшому судового розгляду і можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або спосіб його виконання.

З урахуванням зазначеного, оцінюючи обставини, викладені у клопотаннях захисників про зміну запобіжного заходу, суд вважає слушними доводи сторони захисту, згідно з якими, за належної процесуальної поведінки обвинувачених, яку вони демонструють під час досудового розслідування та під час судового провадження, наявні ризики щодо їх поведінки з часом зменшуються та можуть обумовлювати необхідність перегляду застосованого запобіжного заходу.

Суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_13 вважаються такими, до яких з грудня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який діє і до цього часу.

Застосування судом застави у визначеному розмірі у поєднанні з покладенням на обвинувачених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, мало на меті запобігти ризикам у поведінці обвинувачених, які встановлені судом.

Відповідні обмеження, які передбачав застосований щодо обвинувачених запобіжний захід та покладені процесуальні обов`язки безумовно значною мірою сприяли належній процесуальній поведінці обвинувачених.

Разом із тим, упродовж дії застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді застави, останні сумлінно виконували покладені на них обов`язки, не вчиняли дій, які б вказували на ухилення від органу досудового розслідування та суду, відсутність фактів затягування судового розгляду зі сторони останніх, суд дійшов висновку, що хоча ризики, встановлені судовим рішенням про обрання запобіжного заходу, дотепер продовжують існувати, втім на даній стадії судового розгляду ризик переховування обвинувачених від суду значно зменшився у порівнянні з часом, коли обвинуваченим визначали розмір застави.

Окрім цього, прокурор не звертався до суду з клопотанням про продовження дії обов`язків, встановлених обвинуваченим, що спричинило припинення їх дії, починаючи з березня 2025 року.

Попри це, обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_13 добросовісно виконували обов`язки, покладені на них згідно з ч. 7 ст. 42 КПК.

При цьому суд зазначає, що належна процесуальна поведінка обвинувачених сама по собі не спростовує і не нівелює ризики, про які йдеться в ухвалі про застосування запобіжного заходу та не обумовлює зміну запобіжного заходу.

Разом із тим, суд зазначає, що за наявності тривалої дії застосованого запобіжного заходу у період досудового розслідування та судового провадження добросовісна поведінка обвинувачених може виступати як додатковий аргумент на користь зменшення існуючих ризиків у їх поведінці.

За обставин цього кримінального провадження, суд доходить висновку, що належна процесуальна поведінка обвинувачених свідчить на користь зменшення ризику переховування їх від суду.

У цьому зв`язку, суд також зауважує, що відповідний стандарт, за яким ризик втечі зменшується зі збігом часу, вже протягом тривалого часу використовується Європейським судом з прав людини («Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), § 10).

Отже, оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, а також беручи до уваги, що даних про виникнення нових ризиків у поведінці обвинувачених встановлено не було, а існуючий ризик переховування від суду зменшився, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотань захисників та зміни запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_13 шляхом зменшення її розміру до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1514000 грн.

На переконання суду, за вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави саме в такому розмірі, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії їх належної процесуальної поведінки та може запобігти ризикам.

Решта обставин, на які посилається сторона захисту в обґрунтування заявленого клопотання, на переконання суду не є підставою для зміни запобіжного заходу, з огляду на таке.

Посилання захисника ОСОБА_8 на тяжкий матеріальний стан родини заставодавця ОСОБА_18 в обґрунтування необхідності зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_15 є безпідставним.

Специфіка застави як запобіжного заходу не обумовлює її зміну з огляду на те, що закон не пов`язує наявність застави або її розмір з фінансовим становищем як родини обвинуваченого так і особи, яка виступає заставодавцем. Водночас, сплата заставодавцем коштів в якості застави за підозрюваного або обвинуваченого є актом добровільної волі такої особи, а вимоги заставодавця до підозрюваного або обвинуваченого щодо повернення з будь-яких причин сплачених в якості застави за нього коштів не є обставиною, що може стати підставою для зміни запобіжного заходу та зменшення розміру застави.

Внесення застави неможливе без згоди на це заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі, тобто вона висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави. Погоджуючись внести заставу та нести відповідні обов`язки як заставодавця, останній має усвідомлювати існування ризику неповернення застави - звернення її в дохід держави. З огляду на вищезазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні підстави очікувати, що кошти, внесені ним у якості застави за підозрюваного або обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк до припинення дії цього запобіжного заходу. Зазначене узгоджується з положеннями статей 203 та 368 КПК. Більше того, відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави заставодавцю роз`яснюється, у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. Відповідно в обвинуваченого та заставодавця відсутні законні підстави ставити чинність застосованого запобіжного заходу в залежність від взаємовідносин між собою.

Суд зазначає, що ч. 11 ст. 182 КПК передбачено, що застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Під час судового розгляду судом не було встановлено даних про звернення застави у дохід держави.

За таких обставин, враховуючи, що розмір застави обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_13 був зменшений до 1514000 грн., суд доходить висновку, що різницю між попереднім та теперішнім розміром застави щодо обвинувачених, належить повернути заставодавцям.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе частково задовольнити клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

Керуючись ст. 372 КПК, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_8 про зменшення розміру застави задовольнити частково.

Зменшити розмір застави, яка обрана ОСОБА_15 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2024р., у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 000 грн., визначивши її у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн. (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч).

Повернути заставодавцю ОСОБА_18 (код платника НОМЕР_1 ) різницю у сумі застави у розмірі 1 514 000 грн. (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч), внесену ним 10.12.2024р. на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2024р №201/15107/24 за ОСОБА_15 на рахунок UA0017442, , отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 про зменшення розміру застави задовольнити частково.

Зменшити розмір застави, яка обрана ОСОБА_13 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2024р., у розмірі 1057 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 200 596 грн., визначивши її у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн. (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч).

Повернути заставодавцю ТОВ «ДНІПРО ГАРАНТ» () різницю у сумі застави у розмірі 1 686 596 грн. (один мільйон шістсот вісімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень), внесену ним 02.12.2024р. на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2024р №201/15108/24 за ОСОБА_13 на рахунок UA0017442, , отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя ОСОБА_1