ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2093/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянуваши у відритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000806 від 30.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, майстер-електрозварювальник відділеня технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного обслуговування озброєння та військової техніки 1 батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, військове звання - солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 обвинувачення, яке пред`явлене особі, та яке суд визнає доведеним

Солдат ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 08 год. 20 хв. 28.04.2023., будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією під час особливого періоду, перебуваючи на посаді майстра-електрозварника відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного обслуговування озброєння та військової техніки НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог статей 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статей 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статей 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, без відповідного дозволу командирів (начальників) самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташовану у АДРЕСА_2 .

Надалі, з моменту залишення військової частини і до 17 липня 2025 року, ОСОБА_6 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби чи звернення до правоохоронних органів або органів військового управління, хоча мав реальну можливість для цього, аж доки не був затриманий у порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ІІ. Позиції сторін у судових дебатах

Прокурор ОСОБА_4 у судових дебатах зазначила, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інримінованого йому злочину доведена повністю наданими суду доказами. Представник публічного обвинувачення просила визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 07 років.

Захисник ОСОБА_5 за підсумками судового розгляду мовив, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, у зв`язку з чим просив призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у висунутому обвинуваченні заперечив повністю.

ІІІ. Показання допитаних осіб

3.1 Показання свідка ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 , який обіймає посаду начальника секції S-1 штабу батальйону оперативного призначення, повідомив суду, що наприкінці квітня 2023 року йому було поставлено завдання провести службове розслідування за фактом залишення військової частини солдатом ОСОБА_6 . Свідок зазначив, що з 28 квітня 2023 року ОСОБА_6 на службу не з`являвся, на дзвінки з мобільного телефону не відповідав, місце його перебування було невідомим. За результатами проведеного службового розслідування матеріали були направлені до Державного бюро розслідувань.

На запитання прокурора свідок пояснив, що пам`ятає ОСОБА_6 як військовослужбовця, однак особисто з ним не спілкувався.

Відповідаючи на уточнююче питання захисника, свідок підтвердив, що лише проводив службове розслідування, а інші обставини цього правопорушення йому невідомі.

На запитання головуючого свідок зазначив, що мав досвід проведення значної кількості різних службових розслідувань.

3.2 Показання свідка ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що є сусідкою обвинуваченого та проживає з ним в одному під`їзді. Вона зазначила, що її розпитували про можливе місце перебування ОСОБА_6 , проте вона відповідала, що його не бачила.

На запитання прокурора свідок пояснила, що востаннє бачила ОСОБА_6 2-3 місяці тому, а можливо більш як пів року тому.

На запитання захисника вона зазначила, що її допитували у травні 2025 року.

На запитання головуючого свідок не змогла точно вказати місяць, коли саме востаннє бачила ОСОБА_6 .

3.3. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що після наряду поїхав додому на відпочинок і не повернувся до військової частини.

На запитання прокурора зазначив, що був призваний на військову службу 03 лютого 2023 року. До кола його службових обов`язків входило, дослівно: «ходив у казармі в наряд, загалом все». Він перебував на службі з моменту призову до залишення військової частини близько двох місяців. За цей час до нього не застосовувалися стягнення чи заохочення. Пояснюючи причину залишення військової частини, повідомив, що просто не захотів повертатися після відпочинку. Весь час перебував вдома, у лікувальних закладах не знаходився.

Відповідаючи на одне із запитань, вказав, що з нього «толку мало» як військовослужбовця.

На запитання захисника зазначив, що не пам`ятає точно, коли саме пішов із військової частини. Повторив, що не бажав повертатися без будь-яких причин.

На запитання головуючого розповів, що до призову працював різноробочим, вантажником, водночас хронічних чи невиліковних хвороб у нього немає, він також не є особою з інвалідністю. Під час служби наряди у нього тривали доба через дві, випадків, щоб він не вийшов у наряд протягом двох місяців, не було.

Також додав, що його досить часто відпускав командир їхати на ніч додому для відпочинку. Від місця проживання до місця служби йому приблизно півтори години. Не заперечив, що залишив військову частину більш ніж на два роки, весь цей час перебував вдома, при цьому контакт із командиром не підтримував, йому невідомо, чи його шукали, оскільки він втратив телефон і купив новий. На останнє запитання головуючого щодо мотивів залишення військової частини він знову повторив, що з нього «мало толку», та додав, що має проблеми з ногами, однак до лікаря жодного разу не звертався.

ІV. Надані стороною обвинувачення документи та інформація, що міститься в них

4.1 Витяг з ЄРДР від 30.05.2023 з приводу внесення відомостей до ЄРДР за № 0000806 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення військової частини солдатом НГУ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.к.п. 36, т. 1).

4.2 Постанова заступника директора ТУ ДБР у місті Києві від 11.10.2024, якою визначено слідчу групу Другого слідчого відділу для здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 0000806 (арк.к.п. 37-38, т. 1).

4.3 Постановою першого заступника керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 30.05.2023, якою визначено групу прокурорів для здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000806 (арк.к.п. 39-40, т. 1).

4.4 Постановою керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 03.01.2025, якою здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000806 доручено Дарницькому УП ГУНП у місті Києві для подальшого розслідування (арк.к.п. 41-42, т. 1).

4.5 Постанова заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення ВП № 1 Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 від 21.04.2025, якою призначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 0000806 (арк.к.п. 43, т. 1).

4.6 Постановою т.в.о. начальника відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 від 17.07.2025, якою доповнено попередній склад групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні (арк.к.п. 44, т. 1).

4.7 Постанова заступника керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 18.07.2025, якою визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000806 (арк.к.п. 45-46, т. 1).

4.8 Повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_8 від 12.05.2023 до Державного бюро розслідувань та Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону поінформовано, що солдат ОСОБА_6 28 квітня 2023 року без поважних причин не з`явився на службу, відсутність його тривала, документів про лікування чи перебування у лікувальних закладах він не надав. До повідомлення додано матеріали проведеного службового розслідування (арк.к.п. 47, т. 1).

4.9 На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 585 від 28.04.2023 проведено службове розслідування по факту невиходу на службу солдата ОСОБА_6 , яке тривало з 28.04.2023 до 11.05.2023 (арк.к.п. 48, т. 1).

Під час вказаного розслідування було встановлено, що солдат без поважних причин не з`явився на ранкове шикування та подальше несення служби, його місцезнаходження не було відоме, про причини відсутності він безпосередньому начальнику не повідомляв.

У висновку службового розслідування від 11.05.2023 зазначено, що ОСОБА_6 порушив вимоги статей 11, 12, 16, 199, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, виявив особисту недисциплінованість і не з`явився на службу без поважних причин в умовах воєнного стану. Причинами правопорушення названо низьку дисциплінованість, відсутність належного розуміння військового обов`язку, невиконання вимог військових статутів (арк.к.п. 49-51, т. 1).

До матеріалів службового розслідування долучено рапорт т.в.о. командира батальйону майора ОСОБА_12 від 28.04.2023, копію наказу командира військової частини № 585 від 28.04.2023, пояснення офіцерів та сержантського складу, характеристику на солдата, а також копію його службової картки.

У рапорті т.в.о. командира 1 батальйону від 28.04.2023 зазначено, що солдат ОСОБА_6 був відсутній на ранковому шикуванні з 08:20, у подальшому до служби не приступив, на телефонні дзвінки не відповідав, про своє місцезнаходження та причини відсутності безпосередньому начальнику не повідомив (арк.к.п. 52, т. 1).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2023 № 585 призначено службове розслідування, проведення якого доручено начальнику секції S-1 штабу батальйону майору ОСОБА_8 із строком до 11.05.2023 (арк.к.п. 53, т. 1).

У матеріалах службового розслідування наявні пояснення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 НГУ, відібрані у ході службового розслідування.

Так, майор ОСОБА_12 у поясненні від 28.04.2023 підтвердив, що солдат

ОСОБА_6 не з`явився на ранкове шикування та протягом дня до служби не приступив, на телефонні дзвінки не відповідав, а місцезнаходження його було невідомим (арк.к.п. 54, т. 1).

У поясненні молодшого сержанта ОСОБА_13 від 28.04.2023 зазначено, що солдат ОСОБА_6 не прибув до військової частини у визначений час та не виконував своїх службових обов`язків (арк.к.п. 55, т. 1).

У поясненні лейтенанта ОСОБА_14 від 28.04.2023 також вказано, що обвинувачений був відсутній на шикуванні і подальшій службі, на телефонні дзвінки не відповідав, причини відсутності не повідомив (арк.к.п. 56, т. 1).

Долучена службова характеристика на солдата ОСОБА_6 , відповідно до якої він зарекомендував себе як відносно відповідальний та відносно дисциплінований військовослужбовець. Водночас висновком визначено, що займаній посаді він відповідає (арк.к.п. 57, т. 1).

Також долучена службова картка солдата ОСОБА_6 , у якій містяться відомості про заохочення та накладені дисциплінарні стягнення. Зокрема, зафіксовано відсутність таких (арк.к.п. 58-59, т. 1).

4.10 Довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.06.2023, згідно з якою ОСОБА_6 03 лютого 2023 року був призваний на військову службу за мобілізацією відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 та направлений для проходження служби у військову частину НОМЕР_1 НГУ (арк.к.п. 60, т. 1).

4.11 Довідка військово-лікарської комісії від 26.01.2023 про придатність ОСОБА_6 до військової служби (арк.к.п. 61, т. 1).

4.12 Довідка державної установи «ТМО МВС України по м. Києву» від 28.06.2023, якою підтверджено, що за період з 01.04.2023 до 26.07.2023 солдат ОСОБА_6 за медичною допомогою до цього закладу не звертався (арк.к.п. 62, т. 1).

4.13 Довідка медичного закладу КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» від 23.06.2023, якою підтверджується, що ОСОБА_6 під наглядом лікаря-психіатра у вказаному закладі не перебуває (арк.к.п. 63, т. 1).

4.14 Довідка КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» від 19.06.2023, відповідно до якої серед осіб, які звертались за медичною допомогою до цього закладу в період з 01.04.2023 на час звернення, військовослужбовець ОСОБА_6 не значиться (арк.к.п. 64, т. 1).

4.15 Запит слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР у місті Києві, адресований низці медичних установ, з вимогою повідомити про можливі звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою до лікарів-психіатрів чи наркологів у період з 01.04.2023 до дати отримання запиту, а також про можливість перебування його на обліку (арк.к.п. 65, т. 1).

4.16 Довідкою КНП «Міська психоневрологічна лікарня № 2» від 14.06.2023 підтверджено, що ОСОБА_6 під наглядом лікаря-психіатра у вказаному закладі не перебуває (арк.к.п. 65 (зворотній бік), т. 1).

4.17 Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.06.2025 підтверджується, що ОСОБА_6 за даними Єдиного електронного реєстру «Оберіг» не перебуває на обліку у жодному РТЦК та СП, однак на військовому обліку перебуває у військовій частині НОМЕР_1 НГУ (арк.к.п. 66, т. 1).

4.18 Відповідь на запит Дарницького УП ГУНП у м. Києві від командування військової частини НОМЕР_1 з приводу документів стосовно ОСОБА_6 (арк.к.п. 67, т. 1).

4.19 Витяг з наказу т.в.о. командира ІНФОРМАЦІЯ_5 № 30 від 03 лютого 2023 року, відповідно до якого солдата ОСОБА_6 , мобілізованого у лютому 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , було зараховано до списків особового складу військової частини. ОСОБА_6 призначений на посаду старшого оператора 2-го протитанкового відділення протитанкового взводу 1-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах), з присвоєнням особового номера НОМЕР_3 . Встановлено, що з 03 лютого 2023 року він приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Станом на 03 лютого 2023 року вислуга років для нарахування відповідних надбавок становила 0 років 11 місяців 23 дні (арк.к.п. 68, т. 1).

4.20 Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2023 № 9, згідно з яким солдата ОСОБА_6 призначено майстром-електрозварником відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного обслуговування озброєння та військової техніки 1 батальйону оперативного призначення (арк.к.п. 69, т. 1).

4.21 Довідка медичної служби військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2025, відповідно до якої з моменту зарахування до частини ОСОБА_6 на проходження військово-лікарської комісії не направлявся (арк.к.п. 70, т. 1).

4.22 Довідка медичної служби військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2025, відповідно до якої з моменту зарахування до частини ОСОБА_6 військово-лікарська комісія на придатність не проводилась (арк.к.п. 71, т. 1).

4.23 Медична характеристика на солдата ОСОБА_6 , складена 17.06.2025 начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 , якою підтверджується, що під час служби він під наглядом лікарів-фтизіатра, нарколога та психіатра не перебував, під час проходження служби за медичною допомогою не звертався (арк.к.п. 72, т. 1).

4.24 Службова характеристика на солдата ОСОБА_6 , майстра-електрозварника відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного обслуговування озброєння та військової техніки НОМЕР_4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Із зазначеної характеристики вбачається, що під час проходження військової служби ОСОБА_6 зарекомендував себе як відносно відповідальний та відносно дисциплінований військовослужбовець. Висновок характеристики підтверджує, що займаній посаді відповідає (арк.к.п. 73, т. 1).

4.25 Слідчим СВ Дарницького УП ГУНП м. Києва ОСОБА_15 18 липня 2025 року складено та прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 погоджене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. При цьому йому були роз`яснені права, передбачені ст. 42 КПК України (арк.к.п. 74-79, т. 1).

4.26 Копія паспорта ОСОБА_6 , у якій зазначено його персональні дані, дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 (арк.к.п. 80-81, т. 1).

4.27 Вимога від 25.04.2025 про перевірку відомостей щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, відповідно до якої останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (арк.к.п. 82, т. 1).

4.28 Довідка військово-лікарської комісії № 2025/8414-1736-115/93 від 14.08.2025, видана на ім`я солдата мобілізованого ОСОБА_6 . Згідно з результатами обстеження у ВЛК № 1 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», у нього виявлено прояви цереброваскулярної хвороби у вигляді цефалгічного, церебрастенічного та лікворно-гіпертензивного синдромів, наслідки черепно-мозкової травми. У постанові зазначено: «Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби». Визнаний придатним до військової служби (арк.к.п. 83, т. 1).

4.29 Запит слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 07.05.2025, адресований директору КНП «МЗНПД» ОСОБА_17 . У запиті слідчий просив надати інформацію щодо перебування ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра. У відповідь завідувач амбулаторним відділенням КНП «МЗНПД» повідомив, що ОСОБА_6 під наглядом лікаря-психіатра закладі не перебуває (арк.к.п. 84 (зворотній бік), т. 1).

4.30 Довідка адміністрації КНП «КМКЛ №1» від 15.05.2025, у якій зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_6 у період з 28.04.2023 по теперішній час за медичною допомогою до лікарні не звертався (арк.к.п. 85, т. 1).

Доповнень судового розгляду відповідно до ст. 363 КПК України сторони кримінального провадження не мали.

V. Мотиви суду

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного й обґрунтованого рішення.

Так, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 26 листопада 2024 року у справі № 125/773/23 розкрив зміст елементів складу злочину, передбаченого ст. 407 КК України.

Безпосереднім об`єктом цього злочину є встановлений порядок проходження військової служби.

Об`єктивна злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, характеризується вчиненням таких діянь: самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, вчинене особами, зазначеними в частинах першій та другій цієї статті.

Суб`єктом цього злочину є військовослужбовець будь-якого виду служби.

Суб`єктивною стороною цього кримінального правопорушення є умисна форма вини, а нез`явлення вчасно без поважних причин передбачає як умисну, так і необережну форму вини. Мотиви злочину можуть бути різними та на кваліфікацію не впливають.

Початком нез`явлення вчасно без поважних причин на службу для всіх категорій військовослужбовців слід вважати закінчення встановленої тривалості правомірного перебування поза службою.

Нез`явлення вчасно на службу полягає в тому, що військовослужбовець у законному порядку залишив розташування частини або місце служби та не повертається в зазначений час для подальшого несення військової служби.

Під розташуванням військової частини розуміється територія, на якій знаходяться підрозділи та служби частини.

Місце служби - це будь-яке місце, яке співпадає з розташуванням військової частини, та визначене військовослужбовцю для виконання обов`язків з військової служби протягом встановленого часу або місце, де він повинен знаходитися за наказом або за розпорядженням командування.

Злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, вважається закінченим з моменту самовільного залишення винним військової частини або місця служби чи нез`явлення вчасно без поважних причин на службу.

Повертаючись до обставин кримінального провадження, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, доведена повністю належними та допустимими доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не заперечував, однак вину у вчиненні злочину не визнав.

При цьому його показання узгоджуються з дослідженими доказами у частині того, що він після несення наряду поїхав додому на відпочинок та більше до військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження та підтверджено самим обвинуваченим ОСОБА_6 останнього було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого оператора протитанкового відділення протитанкового взводу 1-го батальйону оперативного призначення. Далі згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2023 року № 9, ОСОБА_6 був призначений на посаду майстра-електрозварника відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного обслуговування озброєння та військової техніки 1-го батальйону оперативного призначення, після чого приступив до виконання службових обов`язків.

Після цього, 28 квітня 2023 року обвинувачений ОСОБА_6 самовільно залишив місце несення служби та до виконання обов`язків не приступив, що підтверджується, у тому числі, рапортом т.в.о. командира 1 батальйону оперативного призначення.

У зв`язку з цим командуванням військової частини було проведено службове розслідування, за результатами якого оформлено відповідний висновок та відібрано пояснення у військовослужбовців.

Зміст цих пояснень суд не аналізує з огляду на засаду безпосередності дослідження доказів, проте саме службове розслідування підтвердило факт невиходу обвинуваченого на службу без поважних причин.

Надалі, за наслідками матеріалів службового розслідування, було розпочато досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження здійснювалося відповідно до вимог КПК України.

Після внесення відомостей до ЄРДР 30.05.2023 за № 0000806 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, було визначено орган досудового розслідування, призначено групу слідчих та групу прокурорів. Надалі процесуальні рішення щодо визначення складу слідчих та прокурорів приймалися уповноваженими посадовими особами. Всі зазначені особи діяли в межах своїх повноважень, будучи включеними до складу групи слідчих і групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

У вказаному кримінальному провадженні також були допитані свідки.

Водночас суд оцінює показання свідка ОСОБА_8 як такі, що зводяться до підтвердження факту відсутності обвинуваченого на службі з 28 квітня 2023 року та проведення у зв`язку з цим службового розслідування.

Інших відомостей про обставини вчиненого правопорушення свідок не повідомив.

Показання свідка ОСОБА_9 обмежуються констатацією того, що вона, як сусідка обвинуваченого, бачила його у певний період, коли останній мав нести військову службу.

Суд зазначає, що наведені показання в основному дублюють та підтверджують відомості, які закріплені у письмових матеріалах кримінального провадження, і тому не мають самостійного значення для встановлення фактичних обставин, а лише узгоджуються з іншими доказами.

Разом із цим, суд враховує і показання самого обвинуваченого, які узгоджуються з наведеними доказами.

Так, суд бере до уваги й пояснення самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який фактично не лише не заперечив обставин, встановлених службовим та досудовим розслідуваннями, а навпаки підтвердив їх та розкрив додаткові деталі.

Він зазначив, що йому було надано відпочинок після несення служби і він знав, коли зобов`язаний був повернутися до частини. Втім, без будь-яких причин 28 квітня 2023 року він до місця служби не прибув, нікого про це не сповістив, чим самовільно залишив військову частину.

Найсуттєвішим у показаннях обвинуваченого є те, що він не мав жодних об`єктивних перешкод для проходження служби, яку проходив протягом незначного періоду часу - лише 02 місяці.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження і як підтвердив сам ОСОБА_6 , за медичною допомогою чи до лікувальних закладів він не звертався, на обліку у лікарів не перебував. На запитання суду обвинувачений прямо підтвердив, що хронічних захворювань не має. Його плутані посилання про наявність начебто проблем із ногами не підтверджені жодними медичними документами і як він сам визнав, за весь час ані під час служби, ані протягом більш ніж двох років після залишення частини він не звертався за медичною допомогою з цього приводу.

Крім того, висновком військово-лікарської комісії від 26 січня 2023 року ОСОБА_6 був визнаний придатним до військової служби, при цьому встановлені під час комісії захворювання не впливали на можливість проходження служби, а рішення ВЛК ним не оскаржувалося у встановленому законом порядку.

Аналогічні результати отримані й після його затримання, адже довідкою військово-лікарської комісії від 14 серпня 2025 року № 2025/8414-1736-115/93 ОСОБА_6 знову був визнаний придатним до військової служби, попри виявлені окремі порушення стану здоров`я. Це рішення він також не оскаржував.

Таким чином, відсутність об`єктивних перешкод для проходження служби підтверджується не лише на момент призову, але й після затримання обвинуваченого.

Водночас під час судового розгляду обвинувачений не назвав жодної, навіть суб`єктивної причини, яка могла б пояснити його небажання повернутися до військової частини.

Суд також враховує, що після залишення військової частини ОСОБА_6 фактично переховувався, він змінив номер телефону, не повідомивши про це командира чи будь-яку іншу особу, яка могла б встановити його місцезнаходження, чим навмисно ускладнив можливість його розшуку.

Як наслідок, він був відсутній на службі понад два роки до моменту затримання 17 липня 2025 року та що важливо, обвинувачений у жодному випадку не заперечував цих обставин, а фактично їх підтвердив.

Частина 2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України є доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, суд давши належну оцінку доказам у їх сукупності, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину, будучи військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку з цим суд остаточно визначає кримінально-правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 407 КК України та визнає його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

VI. Призначення покарання

Положення КК України встановлюють, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ст.ст. 50, 65 КК України).

Варто вказати, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Однак, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому кримінальному правопорушенню та передбачає, що покарання має бути домірним вчиненому.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких військових правопорушень, його характер, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має сім`ю та постійне місце проживання, одружений, дітей немає, працював до мобілізації неофіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, у цьому кримінальному провадженні судом не встановлено.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає відносно визначене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Як встановив суд, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи призваним 03.02.2023 на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану вже менш ніж через три місяці після початку служби самовільно залишив військову частину.

Слід зазначити, що службу він проходив у місті Гостомель, Київській області, тобто на той час поза зоною проведення активних бойових дій, за умов, коли наряди неслися у порядку доба через дві, а також йому надавалася можливість залишати розташування військової частини для відпочинку.

Незважаючи на такі умови, обвинувачений без будь-яких підстав самовільно залишив місце служби, чим не лише проігнорував покладені на нього обов`язки, а й фактично власним прикладом створив негативний прецедент для інших військовослужбовців.

Суд не вбачає у поясненнях обвинуваченого ОСОБА_6 визнання вини чи щирого каяття, всупереч доводам захисника ОСОБА_5 .

З урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, тривалості відсутності на службі, а також умов, у яких відбулося кримінальне правопорушення, суд дійшов до переконливого висновку, що призначення покарання у мінімальному розмірі не є можливим.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню аналогічних кримінальних правопорушень іншими військовослужбовцями.

VII. Інші питання, які слід вирішити суду

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2025 року, тобто до 14 вересня 2025 року, із зазначенням, що днем фактичного затримання ОСОБА_6 є 17 липня 2025 року.

Надалі, під час судового розгляду ухвалою суду від 01 вересня 2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30 жовтня 2025 року із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, починаючи з 17 липня 2025 року до 16 вересня 2025 року включно.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо долі речових доказів перед судом не порушувалось.

Окремо суд вважає необхідним роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у випадку виявлення останнім бажання продовжити військову службу та знову стати на захист Вітчизни, він має право звернутися до адміністрації виправної установи у порядку ст. 81-1 КК України із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення, керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення цього вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, починаючи з 17 липня 2025 року до 16 вересня 2025 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в умовах « ІНФОРМАЦІЯ_7 » залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази суду не надавались і не досліджувались.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_18