Справа №295/8545/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить поновити строки на звернення до суду з даною скаргою, скасувати постанову старшого дізнавача СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження №0001361 від 05.10.2024.

В обґрунтування скарги вказано, що в рамках вказаного кримінального провадження дізнавачем було надано доручення в порядку ст. 49-1 КПК України для встановлення камер відеоспостереження та встановленню осіб, які скоїли дане правопорушення.

Згідно відповіді на вказане доручення осіб, які скоїли вказане правопорушення, встановити не вдалося, а камери за вказаною адресою відстуні.

Тобто, єдиною підставою для закриття кримінального провадження слугувало відсутність камер відеоспостереження за вказаною адресою.

Слідством не встановлено всіх обставин справи, а саме причин та наслідків, які обумовили виникнення у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, що в свою чергу призвело до ухвалення протиправної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

З урахуванням долучених ОСОБА_4 до матеріалів кримінального провадження додаткових медичних документів, а також з урахуванням наявного в матеріалах кримінального провадження клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи, слідчим не було задоволено клопотання представника потерпілої особи та не було призначено повторну судово-медичну експертизу.

У ОСОБА_4 є намір призначити повторну судово-медичну експертизу та провести рецензування судово-медичної експертизи, оскільки вона проведена з грубими порушеннями чинного законодавства.

Крім цього, матеріали кримінального провадження містять відомості щодо осіб, які вчинили кримінальне правопорушення - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Зазначені відомості відображені в протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.10.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_8 разом із своїм батьком ОСОБА_9 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Процесуальні рішення, які містяться в матеріалах кримінального провадження, винесені та процесуальні дії здійснювались іншими слідчими, які не були включені до групи слідчих, а саме протокол огляду було складено слідчим ОСОБА_10 , якого не було включено до групи слідчих. Постанову про доручення розслідування кримінального провадження групі дізнавачів від 05.10.2024 було винесено ОСОБА_11 , якого не було включено до групи слідчих.

Наведене у своїй сукупності вказує на те, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не було вчинено процесуальних дій, спрямованих на розкриття злочину.

03.07.2025 адвокат подала до суду клопотання, в якому просила розгляд скарги проводити без її участі.

Дізнавач Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явилася, на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2025 матеріалів кримінального провадження №0001361 від 05.10.2024 не надав.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, перебувало кримінальне провадження №0001361 від 05.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 04.10.2024 близько 23:00 год ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до узагальнень Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З урахуванням положень ст. 306 КПК України участь слідчого під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження є обов`язковою, оскільки при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, слідчий повинен довести правомірність прийняття слідчим процесуального рішення та за необхідності спростувати доводи заявника щодо передчасності винесення такого рішення.

Постановою старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 кримінальне провадження №0001361 від 05.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (у постанові не міститься інформації про правову кваліфікацію кримінального правопорушення) закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Дослідивши зміст постанови, судом встановлено, що у останній, крім інформації про надане дізнавачем доручення в порядку ст. 401-1 КПК України, не міститься інформації про вчинені дізнавачем слідчі (розшукові) дії в рамках кримінального провадження, не зазначено інформації про використані джерела збирання доказів, передбачені КПК України.

Таким чином, зі змісту постанови від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження №0001361 від 05.10.2024 вбачається, що дізнавачем не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин відповідного кримінального провадження.

Постанова від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження не містить достатніх даних щодо проведення слідчих дій, направлених на перевірку обставин кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, а також не надана правова оцінка наявним матеріалам кримінального провадження №0001361 від 05.10.2024.

Відтак, дізнавачем не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні №0001361 від 05.10.2024, у зв`язку з чим постанова дізнавача від 31.12.2025 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви дізнавачем всупереч ст. 9 КПК, вчинено лише одну слідчу дію, а саме надано доручення в порядку ст. 40-1 КПК України для встановлення камер відеоспостереження та встановлення осіб, які скоїли кримінальне правопорушення.

Дізнавачем ОСОБА_5 не з`ясовано яким чином відбулось заявлене кримінальне правопорушення та не встановлено осіб, які вчинили таке кримінальне правопорушення, враховуючи, що матеріали кримінального провадження містили конкретну інформацію про осіб, які вчинили кримінальне правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Дізнавач не забезпечила ефективного розслідування кримінального провадження. Проведене нею досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

Крім цього, старший дізнавач СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, не довела законності та вмотивованості постанови про закриття кримінального провадження від 31.12.2024, на підтвердження повноти проведення досудового розслідування та обґрунтованого закриття кримінального провадження матеріалів відповідного кримінального провадження не надала. Відомості про скасування вказаної постанови прокурором відсутні.

За таких обставин, постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а тому слідчий суддя задовольняє подану скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження №0001361 від 05.10.2024 - скасувати.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1