Справа № 487/3733/25
Провадження № 1-кп/487/535/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000147 від 22.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м.Миколаєві, громадянки України, має середню освіту, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ :

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

21.05.2025, приблизно о 22-19 годині, ОСОБА_2 знаходилася біля кафе-бару «Шашличний дворик», розташованого за адресою вул.Ковальська, 46-б м.Миколаїв, де у неї розпочався конфлікт з потерпілою ОСОБА_3 , в ході якого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 кулаком та долонями нанесла потерпілій ОСОБА_3 , не менше ніж шістнадцять ударів в область обличчя, тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин в ділянці обличчя; саден в ділянці голови, обличчя; крововиливів та ран слизової облолнки верхньої та нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Ограном досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, а саме в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України. Надала свою згоду за участю захисника ОСОБА_4 на розгляд обвинувального акту без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що потерпіла погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акту без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_2 та визнає її винуватою у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, на профілактичному обліку у МРУП ГУНП у Миколаївській області не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра у КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 судом не встановлено.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються зпозицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти С полученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_2 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_2 покарання, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1