Справа № 991/6757/25
Провадження № 1-кс/991/6826/25
У Х В А Л А

07.07.2025 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000369,

за участі скаржника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

1.26.06.2025 ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду (далі - суд, ВАКС) зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000369.

2.Цього ж дня, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу.

4.Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) у судове засідання не з`явився.

5.Оскільки КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку не прибуття суб`єкта, рішення, дії або бездіяльність якого оскаржується слідча суддя вважає за можливе розглянути таку скаргу.

6.Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

7.Скарга мотивована тим, що 22.06.2025 ОСОБА_3 подано заяву-звернення № 2206 про оскарження на підставі ст. 308 КПК України недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000369.

8. ОСОБА_3 зазначив, що у задоволенні відповідної скарги йому було відмовлено з формулюванням: «Встановлено, що Ви не є особою, наділеною в порядку ст. 308 КПК України правом на оскарження розумних строків у цих провадженнях».

9.Своєю чергою, ОСОБА_3 вважає, що хоч він формально і не є заявником у відповідному кримінальному провадженні, сам факт обізнаності про провадження та фіксації в них бездіяльності, зокрема невиправданого зволікання, не позбавляє його статусу «іншої особи» в розумінні ч. 1 ст. 308 КПК України.

10.Підтвердженням цього, як вважає ОСОБА_3 , є системне тлумачення норм КПК України та принципу доступу до правосуддя. На його переконання, закон не вимагає, щоб право на скаргу мало лише походження з процесуального статусу (потерпілий, підозрюваний тощо), а достатньо, щоб законний інтерес особи був зачеплений під час досудового розслідування.

11. ОСОБА_3 вважає, що його права обмежуються в таких аспектах: (1) право на захист публічного інтересу, оскільки він, як громадянин, має інтерес у притягненні винних до відповідальності за корупційні правопорушення, зокрема, у сферах, пов`язаних із бюджетними коштами, органами державної влади тощо; (2) право на ефективне розслідування, адже у випадках, коли розслідування навмисно затягується, це суперечить не лише кримінальному процесуальному законодавству, але й загальним принципам доброчесності правосуддя; (3) право на участь у боротьбі з корупцією гарантоване статтею 17 Конституції України, згідно із якою захист державного суверенітету, безпеки і публічного інтересу є справою всього народу.

12.З огляду на викладене, ОСОБА_3 просив (1) скасувати рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він згідно із ст. 308 КПК України відноситься до «інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, які мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування»; (2) зобов`язати прокурора розглянути його заяву про оскарження недотримання розумних строків належним чином згідно зі ст. 308 КПК України у строки, визначені ст. 308 КПК України, та в разі наявності підстав - надати обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та притягнути до відповідальності, встановленої законом службових осіб, винних в недотриманні розумних строків.

13.Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

14.Відповідно до частин 1, 2 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

15.Слідчою суддею встановлено, що 23.06.2025 до Кіровоградської обласної прокуратури надійшла заява-звернення ОСОБА_3 від 22.06.2025 № 2206, зокрема, про оскарження на підставі ст. 308 КПК України недотримання розумних строків під час досудового розслідування, з-поміж інших, кримінального провадження № 0000369.

16.Згідно з листом Кіровоградської обласної прокуратури від 24.06.2025 така скарга скерована, зокрема, до САП для організації розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства.

17.За змістом відповіді начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 САП в межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_3 від 22.06.2025 щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування та з інших питань. Опрацюванням указаних у зверненні кримінальних проваджень, зокрема, № 0000369, яке розслідується Національним антикорупційним бюро України під процесуальним керівництвом САП встановлено, що ОСОБА_3 не є особою, наділеною в порядку ст. 308 КПК України правом на оскарження розумних строків у цих провадженнях.

18.На підставі викладеного, слідча суддя вважає, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, а саме особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, у передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

19.З приводу викладених у скарзі обставин слідча суддя зазначає таке.

20.Як зазначалось, одним із суб`єктів оскарження недотримання розумних строків у кримінальному провадженні є інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

21.Згідно з п. 16-1 ст. 3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

22.Водночас, ні у скарзі, ні у судовому засіданні з її розгляду ОСОБА_3 не навів будь-яких відомостей, які процесуальні дії, передбачені КПК України вчинялись відносно нього у межах кримінального провадження № 0000369.

23. Натомість, його доводи зводяться до власного тлумачення статусу іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у розумінні ст. 308 КПК України, покликаючись на норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

24.Однак, оскільки такий статус чітко врегульовано КПК України, то розширеного тлумачення він не потребує.

25.Отже, ОСОБА_3 не доведено, що він є особою, яка має право звертатися зі скаргою в порядку, визначеному ст. 308 КПК України.

26.За викладеного, прокурор обґрунтовано відмовив йому у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000369.

27.Поряд з цим, щодо покликань ОСОБА_3 на необхідності забезпечення його прав: (1) на захист публічного інтересу, оскільки він, як громадянин, має інтерес у притягненні винних до відповідальності за корупційні правопорушення, зокрема, у сферах, пов`язаних із бюджетними коштами, органами державної влади тощо; (2) на ефективне розслідування у кримінальних провадженнях, які здійснюються в Україні; (3) на участь у боротьбі з корупцією, то вказане забезпечується через встановлені законом правові механізми, зокрема, інститут звернення громадян, що врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР з наступними змінами та доповненнями.

28.Отже, положення ч. 2 ст. 307 КПК України передбачають, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: (1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; (1-1) скасування повідомлення про підозру; (2) зобов`язання припинити дію; (3) зобов`язання вчинити певну дію; (4) відмову у задоволенні скарги.

29.З огляду на зазначене, необхідно відмовити у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями 303, 306-309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1