КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4529/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 369/9046/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року, -

за участю:

представників ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» - адвоката ОСОБА_6 , та директора ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2025 року частково задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та накладено арешт на деталі сірого кольору із серійними номерами «СШ 7340 197»; « ZB МіАр Nr 7333/79 20 КN PRL T1»» «7333» та написом «Пристосування 6361/018», які поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967 та деталь сірого кольору з номером «74 П350», «37», яку поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2025 року в частині відмови в накладенні арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на стенд гідравлічного демпфера «GF 6365/060 інв. 00-000433.

Вказує, що слідчий суддя не повно і не об`єктивно оцінив надані із запереченнями ТОВ «Гелі-Флай» документи. В запереченнях не надано жодного документу складеного іншою, аніж заінтересованою особою - самим ТОВ «Гелі-Флай», що б підтверджувала їх версію.

Звертає увагу суду представник, що видозмінений стенд гідравлічного демпферу із самоправним маркуванням є об`єктом привласнення та речовим доказом за ч. 1 ст. 98 КПК України.

Наголошує, що арешт майна в даному випадку є розумним та спів розмірним завданням кримінального провадження.

Щодо права на оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2025 року апелянт зазначає, що положеннями абз. 7 ч. 7 ст. 173 КПК України передбачено що, крім підозрюваного, обвинуваченого, ще й треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна. Крім того, відповідно до ст. 64-2 КПК України визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, якою може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» - адвоката ОСОБА_6 , та директора ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її та скасувати оскаржувану ухвалу, пояснення прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки дана ухвала оскаржується тільки в частині, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних вимог апелянта, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.

Щодо права на оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року представником третьої особи ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» - адвокатом ОСОБА_6 , колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню, а в п. 10 ст. 393 цього Кодексу вказано, що апеляційну скаргу мають право подати й інші особи у випадках, передбачених КПК України.

Одним із учасників кримінального провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (п.п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

При цьому кримінальним процесуальним законом не встановлено вичерпного переліку осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, зокрема, в абз. 7 ч. 7 ст. 173 КПК України передбачається що, крім підозрюваного, обвинуваченого, ще й треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

У ст. 64-2 КПК України визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, якою може бути будь-яка фізична або юридична особи.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка на підставі положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу де правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людина розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ де незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При застосуванні приписів КПК України з цього приводу слід керуватися і положеннями статті 13 Конвенції й статтею 1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Таким чином, вбачається право представника ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» - адвоката ОСОБА_6 оскаржувати вказану ухвалу.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 08 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що 07.01.2025 року до ЧЧ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що 03.12.2024 року представники ТОВ «Гелі Флай» заволоділи майном ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Соти», чим спричинили матеріальної шкоди. (ЖЄО №80 від 07.01.2025 року)

Зазначено, що 03.12.2024 року представники ТОВ «ГЕЛІ ФЛАЙ» таємним шляхом заволоділи майном ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ», чим спричинила значної матеріальної шкоди.

Так, представники ТОВ «ВКФ «Соти» надали в оренду представникам ТОВ «ГЕЛІ ФЛАЙ» виробниче обладнання, відповідно до договору оренди. У зв`язку з не дотриманням умов договору представниками ТОВ «ГЕЛІ ФЛАЙ», представниками ТОВ «ВКФ «Соти» договір оренди був розірваний. Однак, представниками ТОВ «ГЕЛІ ФЛАЙ» обладнання було повернуто лише частково та на даний час жодних дій для врегулювання цього питання виконано не було.

За результатами проведених слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів встановлено, що представники ТОВ «ГЕЛІ ФЛАЙ» переховують обладнання ТОВ «ВКФ «Соти» за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, 50, а саме на території виробництва ТОВ «ГЕЛІ ФЛАЙ».

Зазначено, що ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Соти», в умовах воєнного стану забезпечує сили оборони Збройних сил України засобами для стримування збройної агресії зс рф, а умисне викрадення та переховування орендованого обладнання представниками ТОВ «ГЕЛІ ФЛАЙ» унеможливлює виконання робіт та забезпечення боєздатності ЗСУ.

В ході досудового розслідування у якості свідка допитано гр. ОСОБА_11 , який повідомив, що з вересня 2024 року він працює в ТОВ «ВКФ «Соти» на посаді менеджера систем якості. Перед цим з 01.04.2024 до 15.08.2024 року він працював в ТОВ «Гелі Флай» на посаді керівника з якості. За період праці в ТОВ «Гелі Флай» свідок неодноразово бачив обладнання, яке було передано у користування по договору оренди від ТОВ «СКФ «Соти». Про те, що це обладнання саме ТОВ «СКФ «Соти» він дізнався з документів, з якими безпосередньо працював. Після того, як свідок звільнився з компанії «Гелі Флай», він влаштувався на роботу в ТОВ «ВКФ «Соти», де і дізнався про те, що між даними організаціями було розірвано договір оренди та представники ТОВ «Гелі Флай» не повернули частину майна, що належить ТОВ «СКФ «Соти».

Так, 20.05.2025 року на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/8483/25 від 14.05.2025 року було проведено обшук за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 50, в приміщенні ТОВ «Гелі-Флай, в ході якого вилучено:

- деталі сірого кольору із серійними номерами «СШ 7340 197»; « ZB МіАр Nr 7333/79 20 КN PRL T1»» «7333» та написом «Пристосування 6361/018», поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967;

- деталь сірого кольору з номером «74 П350», «37», поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967;

- стенд гідравлічного демпфера «GF 6365/060 інв. 00-000433 (наявна бирка з написами «ZSE PRAHA», «350300» (на двигуні), «ІР44», «ІМ3011», також наявні написи «М166Ж2 199 12», «АШ75205-С4-1», «1013-278», 1602», «В768D5», «8769», «С82074 85 56» також наявний напис білим кольором «36915» «27». Стенд в зборі замотано в стрейч-плівку чорного кольору, опечатано бирками з нанесеними пояснювальними написами та закріплено бирками з номерами: В434680, В434679, В434677, В434688. В ході транспортування бирку №В434679 було пошкоджено та замінено на бирку №В434678.

Постановою слідчого групи слідчих слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 від 20.05.2025 року вищевказане майно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

20.05.2025 року прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 звернувся до Києво-Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме на:

- деталі сірого кольору із серійними номерами «СШ 7340 197»; « ZB МіАр Nr 7333/79 20 КN PRL T1»» «7333» та написом «Пристосування 6361/018», поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967;

- деталь сірого кольору з номером «74 П350», «37», поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967;

- стенд гідравлічного демпфера «GF 6365/060 інв. 00-000433 (наявна бирка з написами «ZSE PRAHA», «350300» (на двигуні), «ІР44», «ІМ3011», також наявні написи «М166Ж2 199 12», «АШ75205-С4-1», «1013-278», 1602», «В768D5», «8769», «С82074 85 56» також наявний напис білим кольором «36915» «27». Стенд в зборі замотано в стрейч-плівку чорного кольору, опечатано бирками з нанесеними пояснювальними написами та закріплено бирками з номерами: В434680, В434679, В434677, В434688. В ході транспортування бирку №В434679 було пошкоджено та замінено на бирку №В434678. Із встановленням заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Києвво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2025 року частково задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та накладено арешт на деталі сірого кольору із серійними номерами «СШ 7340 197»; « ZB МіАр Nr 7333/79 20 КN PRL T1»» «7333» та написом «Пристосування 6361/018», які поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967 та деталь сірого кольору з номером «74 П350», «37», яку поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967.

Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказаний стенд гідравлічного демпфера «GF 6365/060 інв. 00-000433 (наявна бирка з написами «ZSE PRAHA», «350300» (на двигуні), «ІР44», «ІМ3011», також наявні написи «М166Ж2 199 12», «АШ75205-С4-1», «1013-278», 1602», «В768D5», «8769», «С82074 85 56» також наявний напис білим кольором «36915» «27», стенд в зборі замотано в стрейч-плівку чорного кольору, опечатано бирками з нанесеними пояснювальними написами та закріплено бирками з номерами: В434680, В434679, В434677, В434688, в ході транспортування бирку №В434679 було пошкоджено та замінено на бирку №В434678, із встановленням заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в апеляційній скарзі та в клопотанні сторони обвинувачення доводи про накладення арешту на вищевказаний стенд гідравлічного демпфера, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вищевказаний стенд гідравлічного демпфера постановою слідчого групи слідчих слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 від 20.05.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того, матеріали кримінального провадження містять обставини вчинення кримінального правопорушення та є достатня кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя має самостійно перевірити та встановити з сукупності наданих матеріалів, чи відповідає таке майно ознакам речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси юридичної особи з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке представник третьої особи просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

Таким чином, доводи представника третьої особи є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» - адвоката ОСОБА_6 , -задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та накладено арешт на деталі сірого кольору із серійними номерами «СШ 7340 197»; « ZB МіАр Nr 7333/79 20 КN PRL T1»» «7333» та написом «Пристосування 6361/018», які поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967 та деталь сірого кольору з номером «74 П350», «37», яку поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на деталі сірого кольору із серійними номерами «СШ 7340 197»; « ZB МіАр Nr 7333/79 20 КN PRL T1»» «7333» та написом «Пристосування 6361/018», поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967; деталь сірого кольору з номером «74 П350», «37», поміщено до СП №WAR 1827968 та №WAR 1827967; стенд гідравлічного демпфера «GF 6365/060 інв. 00-000433 (наявна бирка з написами «ZSE PRAHA», «350300» (на двигуні), «ІР44», «ІМ3011», також наявні написи «М166Ж2 199 12», «АШ75205-С4-1», «1013-278», 1602», «В768D5», «8769», «С82074 85 56» також наявний напис білим кольором «36915» «27». Стенд в зборі замотано в стрейч-плівку чорного кольору, опечатано бирками з нанесеними пояснювальними написами та закріплено бирками з номерами: В434680, В434679, В434677, В434688. В ході транспортування бирку №В434679 було пошкоджено та замінено на бирку №В434678, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4