Дата документу 03.06.2025 Справа № 335/412/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/400/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/412/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

представника

власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 квітня 2025 року про відмову у арешті майна,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 квітня 2025 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000124, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке вилучене 17.04.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картами № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy S8+», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою мобільного оператору «Київстар»; блокнот зеленого кольору із чорновими записами.

Також цією ж ухвалою накладено арешт на майно, яке вилучене 17.04.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: блокнот з чорновими записами; відео регістратор (за протоколом жорсткий диск) «Hikvision» s/n 543035856; мобільний телефон «iPhone 14 Pro Max», ІМЕІ: 1) НОМЕР_8 ; 2) НОМЕР_9 із сім-картою.

Із забороною відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на банківську картку банку «А-БАНК»; банківські картки банку «Credit Agricole» у загальній кількості 9 (дев`ять) штук; предмет схожий на пістолет «Вектор», предмети схожі на патрони у кількості 13 (тринадцяти) штук; грошові кошти в розмірі 636090 гривень; 2840 турецьких «Лір»; 10000 крон; 490 Євро; 18271 доларів США відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити повністю клопотання слідчого та накласти арешт на все майно, перелічене в описовій частині клопотання.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до ст.84 КПК, вищевказане майно має значення речових доказів в даному кримінальному провадженні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зазначене майно, відповідає п.п.1, 3, 4 ч.2 ст.167 КПК, а саме мобільні телефони та блокноти, містять в собі інформацію щодо осіб, які безпосередньо надають послуги з незаконного перетину державного кордону України та у подальшому звертаються до ОСОБА_9 й ОСОБА_10 з метою легалізації (виведення) грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, через нелегальний пункт обміну валют.

Відео регістратор містить відеозаписи, на яких зафіксовані особи, які причетні до вчинення даного злочину та особисто звертаються до ОСОБА_9 й ОСОБА_10 з метою отримання грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, у готівковій формі.

Грошові кошти, за наявною у органу досудового розслідування інформацією є такими, що отримані в наслідок пособництва ОСОБА_9 й ОСОБА_10 у вчиненні даного злочину, пов`язаного із наданням послуг з незаконного перетину державного кордону України.

Предмет схожий на пістолет зберігався без дозвільних документів тобто знаходився у незаконному обігу.

На теперішній час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, призначені відповідні судові експертизи, проведення яких не завершено, грифи секретності з матеріалів щодо проведення у вказаному кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій не знято, у зв`язку з чим не відпрацьовано всіх осіб, які також надавали грошові кошти за перетин державного кордону.

Підставою для арешту грошових коштів є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, санкцією ч.3 ст.332 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а особи, у яких були вилучені грошові кошти можуть вчинити дії щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження грошових коштів, на які слідчим суддею не накладено арешт, що може негативно вплинути на досудове розслідування та судове слідство у вказаній справі.

Заслухавши прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, представника ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, перелічене в описовій частині клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що в мережі Інтернет невідомі особи пропонують громадянам послуги з незаконного каналу перетину державного кордону України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючу у складі групи з ознаками організованості, та за попередньою домовленістю здійснюють обготівкування криптовалюти отриманої за проведення незаконної діяльності, а саме за організацію із незаконного переправлення осіб через державний кордон України та послуг з виготовлення медичних та інших документів, на підставі яких «клієнти» можуть уникати мобілізації.

17.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07.04.2025 року було проведено обшук за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено вищевказане в клопотанні майно.

17.04.2025 постановою слідчого вилучені речі та предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оскільки вилучене майно відповідає вимогам ст.98 КПК та з метою збереження зазначених речових доказів та забезпечення можливої спеціальної конфіскації, запобігання ризикам їх знищення, приховування, відчуження слідчий просив накласти на них арешт.

Слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання, зокрема в частині накладення арешту на банківські картки, грошові кошти, патрони у кількості 13 штук та предмет, схожий на пістолет «Вектор» пославшись на те, що з огляду на обставини кримінального провадження, банківські картки не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не могли зберегти на собі його сліди. Вони не можуть містити відомостей щодо руху грошових коштів по рахунку володільця картки, оскільки такі відомості містяться в виписках по банківським рахункам.

Слідчим не доведено, що особа, в якої були вилучені готівкові грошові кошти, набула їх безоплатно, та того, що зазначені грошові кошти відповідають вищезазначеним ознакам.

Слідчим не доведено, що патрони у кількості 13 штук та предмет, схожий на пістолет «Вектор» можуть бути використанні як докази вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК.

На переконання апеляційного суду в повній мірі з такими твердженнями слідчого судді погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК арешт майна, між іншим, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, згідно ч.3 ст.170 КПК, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, тобто є речовим доказом.

Речовим доказом в розумінні ст.98 КПК є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів банківська картка банку «А-БАНК», банківські картки банку «Credit Agricole» у загальній кількості 9 штук мають ознаки речового доказу відповідно до ст.98 КПК, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому накладення арешту з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК, буде відповідати вимогам кримінального процесуального закону.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження є превентивним заходом, узгоджується із вимогами ст.ст.132, 170 - 173 КПК, унеможливлює настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню і, на початковому етапі досудового розслідування, виправдовує такий обмежувальний характер.

Разом з тим, відомості, які б вказували на те, що інше зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно має відношення до даного кримінального провадження, в матеріалах клопотання відсутні.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку за місцем розташування валютно-обмінного пункту за адресою: АДРЕСА_3 є речовим доказом та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст.170 КПК, слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Колегія суддів звертає увагу, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення вилучені грошові кошти мають до розслідуваного кримінального правопорушення і колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно.

Слідчий не навів у своєму клопотанні обґрунтувань чи були арештовані грошові кошти об`єктом кримінально-протиправних дій, чи були вони набуті протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на предмет схожий на пістолет «Вектор», предмети схожі на патрони у кількості 13 (тринадцяти) штук, передбачених ч.2 ст.170 КПК, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що предмет схожий на пістолет «Вектор», предмети схожі на патрони у кількості 13 (тринадцяти) штук, на які просив накласти арешт, є предметом кримінально протиправних дій, стосовно яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК у вказаному кримінальному провадженні, а саме, що зазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч.3 ст.332 КК, або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчий суддя правильно послалась на ч.7 ст. 236 КПК, відповідно до якої предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Відтак слідчий чи прокурор мають самостійно визначитись із подальшою долею речей вилучених з обігу і накладення арешту в даному кримінальному провадженні в такому разі вони не потребують.

Таким чином, подане клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт зазначеного майна та не викладено обставин чи є підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні, з урахуванням наведених вище мотивів, клопотання слідчого слід задовольнити частково, та накласти арешт на банківську картку банку «А-БАНК» № НОМЕР_10 ; банківські картки банку «Credit Agricole» № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 ; № НОМЕР_18 ; № НОМЕР_19 у загальній кількості 9 штук із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 квітня 2025 року про відмову у арешті майна змінити.

Клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на банківську картку банку «А-БАНК» № НОМЕР_10 ; банківські картки банку «Credit Agricole» № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 ; № НОМЕР_18 ; № НОМЕР_19 у загальній кількості 9 штук шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Рішення слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт іншого майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4