Справа № 298/555/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

участю адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/335/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000084 від 16 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про накладення арешту на тимчасова вилучено майно.

Накладено арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на тимчасово вилучене в ході обшуку від 17 квітня 2025 року майно, а саме:

1) грошові кошти, а саме: 3 купюри номіналом 500 гривень серії СЄ7459345, ЄБ9382054, серії ЄВ8688878; 6 купюр номіналом 200 гривень серії ГІ 1894833, ЗГ 6288253, ЕД 3057276, ЕЖ 8698927, ЕА 1581792, ВЖ 5227303; 6 купюр номіналом 100 гривень серії АЕ 4591361, ЕЖ 0283918, УР 4303102, ЄІ 2081013, ЗВ 5823520, УЛ 0391867; 6 купюр номіналом 50 гривень серії АС 4048343, ФВ 4398601, АВ 5658507, ЕА 1659023, ЕБ 6912839, ЕВ 7946939; 5 купюр номіналом 20 гривень серії ГЛ 4655504, АП 1815898, ГК 5816192, ЄВ 8445403, ЄА 8893709, які упаковані у паперовий конверт НПУ;

2) грошові кошти, а саме: 2 купюри номіналом 100 гривень серії ЄН 725966, ЄВ 8857873; 1 купюр номіналом 50 гривень серії, АК 9811699; З купюри номіналом 20 гривень серії АП 3221509, АЛ 8039302, ЄБ 8774792; 1 купюра номіналом 50 євро серії РВ, які упаковані у паперовий конверт НПУ;

3) картку «Приватбанк» із номером НОМЕР_1 , картку «Приватбанк» із номером НОМЕР_2 , картку «Приватбанк» із номером НОМЕР_3 , які упаковані у паперовий конверт НПУ;

4) мобільний телефон марки «Редмі» ІМЕІ № НОМЕР_4 ; ІМЕІ НОМЕР_5 , який упаковано до спец-пакету WAR 1051482;

5) залишки мобільного телефону виявлені у печі ванної кімнати, які упаковано до спец-пакету RIC 2178141;

6) свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_6 , яке упаковано у паперовий конверт НПУ, автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_7 , який поміщено на спец-майданчик ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за адресою с-ще. Великий Березний, по вул. Штефаника, 5.

Відповідно до вищевказаного клопотання, 16.04.2025 о 07:03 год. зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: с-ще Великий Березний, урочище Дубки, були затримані два провідники, а саме жінка та чоловік похилого віку, разом з особою чоловічої статі мешканцем Харківської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на напрямку 110-го прикордонного стовпа на відстані 500 метрів від кордону зі Словацькою Республікою.

Відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025 за № 0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та розпочато досудове розслідування.

На виконання доручення №49880-2025 від 16.04.2025, виданого в порядку ст. 40 КГЖ України на адресу НОМЕР_8 прикордонного загону оперативно-розшукової діяльності ДПС України, було встановлено осіб, ймовірно причетних до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Серед них громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , який, за наявними даними, причетний до транспортування гр. ОСОБА_8 до с-ще. Великий Березний.

З огляду на необхідність негайного забезпечення збереження доказів кримінального правопорушення, а також, з метою встановлення всіх обставин події, виникла об`єктивна необхідність у невідкладному проведенні обшуку в домоволодінні, де проживає гр. ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 ,

17.04.2025, у період із 20:40 по 21:52 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ч.3 ст.233 КПК України, у зв`язку з наявністю підстав вважати, що зволікання з проведенням обшуку може призвести до втрати або знищення доказів, слідчим було проведено обшук вказаного домоволодіння без ухвали слідчого судді.

Під час обшуку за вищевказаною адресою були виявлені та вилучені: грошові кошти, а саме: 3 купюри номіналом 500 гривень серії СЄ7459345, ЄБ9382054, серії ЄВ8688878; 6 купюр номіналом 200 гривень серії ГІ 1894833, ЗГ 6288253, ЕА 3057276, ЕЖ 8698927, ЕА 1581792, ВЖ 5227303; 6 купюр номіналом 100 гривень серії АЕ 4591361, ЕЖ 0283918, УР 4303102, СІ 2081013, ЗВ 5823520, УЛ 0391867; 6 купюр номіналом 50 гривень серії АС 4048343, ФВ 4398601, АВ 5658507, ЕА 1659023, ЕБ 6912839, ЕВ 7946939; 5 купюр номіналом 20 гривень серії ГЛ 4655504, АП 1815898, ГК 5816192, ЄВ 8445403, ЄА 8893709, які упаковані у паперовий конверт НПУ; грошові кошти, а саме: 2 купюри номіналом 100 гривень серії ЄИ 725966, ЄВ 8857873; 1 купюр номіналом 50 гривень серії, АК 9811699; З купюри номіналом 20 гривень серії АП 3221509, АЛ 8039302, ЄБ 8774792; 1 купюра номіналом 50 євро серії PB, які упаковані у паперовий конверт НПУ; Картка «Приватбанк» із номером НОМЕР_1 , Картка «Приватбанк» із номером НОМЕР_2 , Картка «Приватбанк» із номером НОМЕР_3 , які упаковані у паперовий конверт НПУ; Мобільний телефон марки «Редмі» ІМЕІ № НОМЕР_4 ; ІМЕІ НОМЕР_5 , який упаковано до спец-пакету WAR 1051482; Залишки мобільного телефону виявлені у печі ванної кімнати, які упаковано до спец-пакету RIC 2178141; Свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_6 , які упаковані у паперовий конверт НПУ, автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_7 , який поміщено на спец-майданчик ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за адресою с-ще. Великий Березний, по вул. Штефаника, 5.

Встановлено, що вищезазначені предмети належать та перебувають у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 та вищезазначені предмети 18.04.2025, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000084 від 16.04.2025.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Від прокурора ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката - ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що арешт на майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів, за наявності обставин, які підтверджують, що незастосування заборони розпорядження майном призведе до зникнення, втрати, перетворення чи передачі цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В даному випадку слідчий суддя наведених вище норм КПК не дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, - що станом на 14.05.2025 року підозри ОСОБА_6 не оголошено. Не враховано також те, що за адресою обшуку проживає також неповнолітній син ОСОБА_11 , який є власником телефона. Грошові кошти є законно отриманими ОСОБА_12 як заробітна плата.

Зазначені об`єкти не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій та не набуті кримінально протиправним шляхом.

Апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, оскільки не враховано правову підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що накладення арешту на вищевказане майно, не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, є непропорційним, тобто являється таким, що не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав вищевказаної юридичної особи.

Апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, на які посилається прокурор та слідчий суддя в ухвалі, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в ухвалі, в порушення вимог ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна та третіх осіб.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона фактично відтворює зміст клопотання прокурора, при цьому не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення.

На підставі вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що арешт на майно повинен бути скасований за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові №9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», виходячи з принципу верховенства права та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту майна.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в ухвалі слідчого судді не наведено встановлених досудовим розслідуванням обставин, з посиланням на допустимі докази, а також мотивів, з яких прокурор виходив, ініціюючи питання про накладення арешту на майно, та дійшов висновку про існування потреб досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у право власності особи, який унеможливлює її право на користування відповідним майном.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2025 року - скасувати.

У задоволені клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000084 від 16 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучено майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді