Справа № 346/1505/25
Провадження № 11-кп/4808/443/25
Категорія ст.331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , з визначенням розміру застави,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 , обвинуваченому за ч.4 ст.402 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 211 960 гривень на строк 60 днів по 04.10.2025 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що прокурор довів наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З оскаржуваною ухвалою не погодився захисник ОСОБА_9 та оскаржила її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 як член релігійної організації «Свідки Єгови», не є особою, яка за своїми релігійними переконаннями може бути призвана на військову службу, а отже не може бути суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст.402 КК України.

Обвинувачений з самого початку доставки його до ТЦК та СП заявляв, що не може нести військову службу через глибокі релігійні переконання, а тому просив замінити йому виконання військового обов`язку під час мобілізації на невійськову службу.

Зауважує, що ризики на які посилався прокурор у даному кримінальному провадженні не доведені, оскільки не підтверджені конкретними доказами.

Крім того, судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, позитивну характеристику, є віруючою особою, має міцні та сталі соціальні зв`язки.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотанні прокурора відмовити або, в разі залишення ухвали без змін, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населенного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу, а прокурор заперечував проти її задоволення.

Так, під час апеляційного розгляду обвинувачений заявив, що релігійні переконання не дозволяють йому перебувати на військовій службі та виконувати обов`язки пов`язані з такою службою, а тому він не може виконувати обов`язки покладені оскаржуваною ухвалою, а саме: перебувати на території військової частини, дотримуватися вимог несення військової служби. Також, він і в подальшому не буде брати в руки зброю та виконувати інші обов`язки що можуть призвести до вбивства інших людей. Крім того, він зауважив, що вважає незаконними дії РТЦК та командування щодо призову та зарахування його до лав Збройних Сил України.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали надані судом першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Згідно положень ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, має також враховувати наявність чи зміну обставин передбачених ст.178 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу. Окрім іншого, суд повинен врахувати і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пункт 5 частини 1 статті 176 КПК України передбачає запобіжний захід - тримання під вартою.

Суд першої інстанції, застосовуючи запобіжний захід врахував наведені норми процесуального права та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, не вирішується апеляційним судом на даній стадії кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи, що обов`язки покладені на обвинуваченого, на випадок внесення застави, є неприйнятними внаслідок його релігійних переконань.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 не звільнений з військової служби. Розгляд кримінального провадження в суді не знімає з нього обов`язки пов`язані із проходженням військової служби.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4