Справа № 638/6023/25
Провадження № 1-кс/638/1361/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про відмову у визнанні потерпілим від 11 квітня 2025 року ,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.04.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002000.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у провадженні слідчих СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002000, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2024 за ч. 2 ст.382 КК України. 24 березня 2025 ОСОБА_3 направив до слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області заяву в порядку ст.55 КПК України та просив слідчого направити на його адресу пам`ятку про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні №0002000 від 27.09.2024. 21.04.2025 року ОСОБА_3 отримав у слідчого постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.04.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні. ОСОБА_3 зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави дійти висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати , що заява про кримінальне правопорушення або про залучення до кримірнального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України. ОСОБА_3 вважає, що його заява про визнання його потерпілим розглянута слідчим неповно та упереджено, з порушенням загальних засад кримінального провадження, положень діючого кримінально-процесуального законодавства України, а відтак винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення прокурора, слідчого, дізавача про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у визанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002000, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2024 за ч. 2 ст.382 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 29.04.2025 року витребувано матеріали кримінального провадження №0002000, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2024 за ч. 2 ст.382 КК України. На виконання вимог ухвали суду повідомлено, що матеріали вказаного кримінального провадження перебувають у Національногому науковому центрі "Інститут наукових експертиз ім.засл. проф. М.С. Бокаріуса", в зв`язку з проведенням судово-економічної експертизи.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.04.2025 ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002000.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи на предмет законності та обґрунтованості прийняте процесуальне рішення, слід зазначити, що відповідно до змісту ст.110 КПК України, у постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним законодавством України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, посилається на те, що на даний час проводиться повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, однак підстави для надання ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні статусу потерпілого відсутні.

В свою чергу слідчий суддя зазначає, що постанова слідчого від 11.04.2025 є необгрунтованою та такою що не відповідає вимогам ст. 9, 110 КПК України оскільки носить формальний характер, мотивувальна частина не відповідає заявленим у клопотанні питанням.

Слідчий постановляючи оскаржувану постанову, не обґрунтував мотиви свого рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, з посиланням на докази, які містяться у матеріалах справи, обмежившись лише переліком норм законодавства.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 11 квітня 2025 року підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про відмову у визнанні потерпілим від 11 квітня 2025 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 11 квітня 2025 року у кримінальному провадженні № 0002000.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1