Провадження 1-кс/127/7959/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 11 червня 2025 року, адвокатом ОСОБА_5 , діючи в інтересах громадянина України ОСОБА_4 , було направлено до Вінницької обласної прокуратури, засобами поштового зв`язку Укрпошта, заяву ОСОБА_4 від 09 червня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення з числа військовослужбовців ТУ СБУ в АР Крим, передбачених ст.ст. ст.ст. 146, 162, 182, 209, 364, 366, 371,372, 374, 375, 383, 384, 387, 396, 397, 345, 343, 398, 399, 408, 410, 255 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до трек-номеру поштового відправлення АТ «Укрпошта» 512 вищевказана заява була отримана Вінницької обласної прокуратури 13 червня 2025 року. Станом на день подачі даної скарги витяг з ЄРДР а ні адвокату ОСОБА_3 , а ні ОСОБА_4 не надходило.

У вищевказаній заяві про вчинення злочину міститься опис події правопорушення, коло осіб, які причетні до таких подій, дати коли відбулося правопорушення (відповідно до дат складання та прийняття рішень та процесуальних документів службовими та посадовими особами, та їх дії керуючись такими рішеннями та документами), кваліфікацію та навіть надається перелік доказів які доводять вчинення кримінального правопорушення та в кого ці докази знаходяться (Шевченківський районний суд м. Києва).

Так, в заяві зокрема зазначається про наступне: «За результатами судового вивчення та дослідження матеріалів в межах вищевказаного кримінального провадження було виявлено та встановлено, що організована злочинна група військовослужбовців регіонального органу СБУ у складі не менше 95 осіб, в період воєнного стану, діючи всупереч вимогам наказів, положень, директив, діючого законодавства України, статуту СБУ, зрадивши військовій присязі залишили місце проходження військової служби та вдалися до масової втечі за межі військового гарнізону в період з 25.02.2022 року. Встановлено, що організована злочинна група військовослужбовців Головного Управління СБУ в АР Крим під керівництвом полковника ОСОБА_6 , полковника ОСОБА_7 , підполковників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вдаючись до масового залишення місця військової служби в умовах воєнного стану, залишивши у небезпеці цивільне населення м. Києва (яке перебувало під загрозою вогневих ударів держави-агресора російської федерації), знижуючи оборонний потенціал Київського військового гарнізону та Служби безпеки України, вдаючись до масової втечі з місця дислокації, додатково вчинили викрадення та привласнення зброї, боєприпасів, матеріально-технічних цінностей (які перебували в розпорядженні регіонального органу СБУ), з можливим подальшим її збутом з метою особистої наживи, оскільки по сьогоднішній день місце перебування зазначеної зброї та інших речей лишається невстановленим, мародерством та привласненням державного та приватного майна. Як стало відомо, що 25.02.2022 року, орієнтовно в часовому проміжку між 16 та 17 годинами дня група військовослужбовців ГУ СБУ АР Крим на чолі з співробітником Пшеничним вчинено крадіжку службового автотранспорту, який належав станом на зазначену дату департаменту контррозвідки СБУ. Зокрема, зазначеною групою військовослужбовців, на другий день війни, в час загрози окупації Київської області та столиці нашої держави м. Києва, в критичний момент для нашої держави, замість того, щоб виконувати присягу та боронити нашу країну і народ України, в цей час з режимної території ДВКР СБУ із службових боксів переганяли легкові автотранспортні засоби з метою їх приховування, викрадення і подальшого привласнення, задля власної наживи та збагачення. Також, не зважаючи на організоване свавільне залишення місця військової служби вищевказаними особами та фактичної відмови від несення служби, відділами кадрів та фінансового забезпечення СБУ продовжувалося збереження за військовослужбовцями-дезертирами їх посад та нарахування заробітної плати, що призвело до безпідставного набуття коштів військовослужбовцями Головного Управління СБУ в АР Крим та нанесення державі матеріальних збитків. За матеріалами судового розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що залишивши місце проходження служби в умовах воєнного стану, яке визначено відповідними наказами і положеннями СБУ, Державними реєстрами за адресою: м. Київ, вул. П. Мирного, 19, організована група військовослужбовців дезертирів СБУ в кількості понад 95 осіб незаконно виїхала та переховувалась поза межами Київського військового гарнізону в м. Бар Вінницької області (у приміщенні місцевого гуртожитку Борського педагогічного коледжу). Ігноруючи вимоги наказів керівництва СБУ, безпосереднього начальника ТУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_4 щодо безумовного повернення до пункту визначеної дислокації в м. Києві (місця проходження військової служби), і вивезених з місця дислокації зброї, боєприпасів, матеріально-технічних цінностей, службової і таємної документації. Окрім цього, в продовження незаконної злочинної діяльності вищезгаданими військовослужбовцями була знищена службова документація, зокрема і матеріали кримінальних проваджень разом з речовими доказами, що дало можливість іншим злочинцям уникнути кримінальної відповідальності. З метою приховування особливо тяжких злочинів, вчинених організованою злочинною групою військовослужбовців в умовах воєнного стану, користуючись корумпованими зв`язками серед посадових осіб прокуратури, ДБР, суддівської системи вищезазначена група військовослужбовців дезертирів (у змові з посадовими особами ТУ ДБР в м. Мелітополі, прокуратурі) вдалося до внесення завідомо неправдивих повідомлень щодо вчинення кримінального правопорушення і незаконних обвинувачень зі скоєння особливо тяжких злочинів, формування штучної доказової бази, надання неправдивих свідчень стосовно безпосереднього керівництва начальника ТУ СБУ в АР Крим полковника ОСОБА_4 , який став безпосереднім свідком вчинення цією групою вищевказаних злочинів. Метою таких протиправних дій з боку військовослужбовців дезертирів СБУ приховування фактичних обставин щодо вчинення злочинної діяльності, ухилення від передбаченої законодавством України кримінальної відповідальності, формування стійкої злочинної групи, дії якої спрямована на вчинення системних злочинів проти державної цілісності та суверенітету України, збереження власної безпеки. Оригінали доказів, які підтверджують вищевикладені обставини вчинення кримінального правопорушення містяться в матеріалах судової справи № 757/27525/23-к в Шевченківському районному суді м. Києва та в матеріалах досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000039 від 03.03.2022 року.»

На думку заявника уповноваженою особою Вінницької обласної прокуратури допущено протиправну бездіяльність, а тому адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила слідчого суддю скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, завчасно надала заяву про розгляд скарги у її відсутність, зазначивши що вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Представник Вінницької обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, зазначивши, що він заперечує проти задоволення даної скарги.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за відсутності фіксації процесу технічними засобами.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України дані справи слухаються за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України розгляд даної категорії справ здійснюється не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, а також той факт, що заявник додатково звернулась із заявою у якій просить слідчого суддю розглянути його скаргу у її відсутність, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність розгляду скарги без заявника в межах розумних строків розгляду.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, вимоги ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду, слідчим суддею встановлено, що 11 червня 2025 року, адвокатом ОСОБА_5 , діючи в інтересах громадянина України ОСОБА_4 , було направлено до Вінницької обласної прокуратури, засобами поштового зв`язку Укрпошта, заяву ОСОБА_4 від 09 червня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення з числа військовослужбовців ТУ СБУ в АР Крим, передбачених ст.ст. ст.ст. 146, 162, 182, 209, 364, 366, 371,372, 374, 375, 383, 384, 387, 396, 397, 345, 343, 398, 399, 408, 410, 255 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до трек-номеру поштового відправлення АТ «Укрпошта» 512 вищевказана заява була отримана Вінницької обласної прокуратури 13 червня 2025 року. Станом на день подачі цієї скарги витяг з ЄРДР а ні адвокату ОСОБА_3 , а ні ОСОБА_4 не надходило.

У вищевказаній заяві про вчинення злочину міститься опис події правопорушення, коло осіб, які причетні до таких подій, дати коли відбулося правопорушення (відповідно до дат складання та прийняття рішень та процесуальних документів службовими та посадовими особами, та їх дії керуючись такими рішеннями та документами), кваліфікацію та навіть надається перелік доказів які доводять вчинення кримінального правопорушення та в кого ці докази знаходяться (Шевченківський районний суд м. Києва).

Разом з тим, з листа за підписом начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 від 17.06.2025 № 20р-25 вбачається, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян», ст.ст. 216, 218 КПК України заява ОСОБА_4 від 09.06.2025 щодо можливих неправомірних дій співробітників СБУ в АР Крим надіслано для розгляду в межах компетенції до Державного бюро розслідувань. Про результати розгляду заявника буде повідомлено у встановлений законом строк.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що з метою забезпечення норм законодавства України обставини викладені у заяві ОСОБА_4 будуть перевірені уповноваженою особою Державного бюро розслідувань, в межах компетенції, відповідно до чинного законодавства.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» підрозділ внутрішнього контролю ДБР уповноважений здійснювати перевірку інформації, що міститься у зверненнях фізичних та юридичних осіб, медіа, інших джерелах, у тому числі отриманої через спеціальну телефонну лінію, сторінку в мережі Інтернет, засоби електронного зв`язку ДБР, щодо причетності працівників ДБР до вчинення правопорушень.

Крім того, ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» передбачено, що у разі виявлення інформації про можливе вчинення працівником ДБР кримінального правопорушення підрозділ внутрішнього контролю ДБР негайно повідомляє про це Генерального прокурора чи його заступника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України в ЄРДР, зокрема має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, закон передбачає необхідність подачі заявником заяви до правоохоронних органів та попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищенаведене, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, слід відмовити, так як дана скарга є недоведеною, необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя