Провадження № 1-кп/127/461/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження внесене 12.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білецьке Полонського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судимого останній раз вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 року за ч. 1 ст.309 КК України на 1 рік пробаційного нагляду з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, з допущенням до самостійного виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України із покаранням у виді штрафу в сумі 17000 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11.04.2025 прогулюючись у прибережній зоні річки Південний Буг, неподалік вул. Радіона Скалецького, що у м. Вінниці, на землі помітив згорток обгорнутий ізоляційною стрічкою чорного кольору, розгорнувши який всередині виявив кристалічну речовину. Усвідомлюючи, що знайдена речовина являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено Р?Р, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настания, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби. психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_4 помістив зазначений згорток до кишені куртки, в яку був одягнений, здійснивши тим самим незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, яку почав незаконно зберігати при собі, без мети збуту.

Того ж дня, а саме 11.04.2025 близько 20 години ОСОБА_4 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, проходив неподалік будинку № 59, що по вул. Радіона Скалецького вм Вінниці, де був помічений і зупинений працівниками Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. На запитання працівників поліції, чи має він при собі предмети або речовини, зберігання яких заборонене чи обмежене законом, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини будуть викриті, повідомив, що зберігає при собі згорток обгорнутий ізоляційною стрічною чорного кольору в середині якого міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP.

Після чого, в ході проведення огляду місця події 11.04.2025 в період часу з 20 години 34 хвилин по 20 годину 46 хвилин, ОСОБА_4 , за добровільної письмової згоди, дістав з лівої кишені куртки та видав працівникам поліції згорток обгорнутий ізоляційною стрічною чорного кольору в середині якого містилася кристалічна речовина білого кольору.

Відповідно до висновку експерта надана на експертизу кристалічна речовина, містить у своєму складі психотропну речовину PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В кристалічній речовині масою 0, 4986 г, маса PVP становить 0,4117 г.

До початку судового розгляду, 24.04.2025 року, між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що 11.04.2025 року прогулюючись неподалік вул. Радіона Скалецького, що у м. Вінниці біля річки Південний Буг побачив на землі згорток обгорнутий ізоляційною стрічкою. Після чого він підняв, розгорнув вказаний згорток та побачив, що у ньому міститься біла кристалічна речовина. Так як він раніше вживав психотропні речовини, одразу зрозумів, що у згортку міститься психотропна речовина PVP та вирішив забрати її для власного вживання. В подальшому його зупинили працівники поліції та на запитання останніх чи наявні в нього заборонені речовини, повідомив, що має при собі згорток з психотропною речовиною PVP, який добровільно видав працівникам поліції. На даний час жодних речовин він не вживає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила затвердити вищевказану угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченого, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.

Заслухавши думку прокурора та показання обвинуваченого, позицію захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин, а саме час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що придбав та зберігав психотропну речовину, а саме PVP без мети збуту, для власного вживання. Вказані показання доводять винуватість обвинуваченого та повністю узгоджуються з висновком експерта, яким підтверджено, що надана на експертне дослідження речовина, яку незаконно придбав та зберігав ОСОБА_4 , відноситься до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

З характеристики старости Білецького старостинського округу №99 вд 14.04.2025 року вбаається, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає разом з матір`ю та двома братами. На даний час ОСОБА_4 знаходиться у м.Вінниці на роботі. За місцем проживання характеризується позитивно.

З довідки КНП «Полонська центральна районна лікарня ім. Н.С. Говорун» №39215 від 23.04.2025 року, ОСОБА_4 не перебуває під спостереженням в лікаря-психіатра.

З довідки КНП «Полонська центральна районна лікарня ім. Н.С. Говорун» №39223 від 23.04.2025 року, ОСОБА_4 не перебуває під спостереженням в лікаря-нарколога.

Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/3791від 18.04.2025 року ОСОБА_4 на лікуванні у даному закладі не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 17.04.2025 року ОСОБА_4 під диспансерним спостереженням у вказаному закладі не перебуває, за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебуває.

З копії вироків вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 року за ч. 1 ст.309 КК України на 1 рік пробаційного нагляду з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, з допущенням до самостійного виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України із покаранням у виді штрафу в сумі 17000 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення не судимий, вчинив кримінальний проступок в сфері незаконного обігу психотропних речовин, вину визнав, щиро розкаявся, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать показання ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 24.04.2025 року, укладена між прокурором Вінницької окружної прокуратору Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Таким чином суд приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Дані про те, що ОСОБА_4 вчинив вказане кримінальне правопорушення 11.04.2025 року та засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 року на 1 рік пробаційного нагляду, з допущенням до самостійного виконання вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2025 року до 17000 гривень штрафу, є підставою для застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому суд приймає до уваги положення ч. 3 ст. 72 КК України, згідно із якими основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні становлять 3565,60 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 від 24.04.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 12 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вироки Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 року та 05.06.2025 року щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 3565,60 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2025 року скасувати.

Речові докази у кримінальному провадження, а саме кристалічну речовину, що знаходиться в поліетиленовому пакеті, яка поміщена до спеціального пакету НПУ № PSP 1448496, змиви з поверхні долонь та пальців рук ОСОБА_4 , які із контрольним зразком серветки поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1448496 та зберігаються у камері зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №3167) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: