Провадження № 1-кп/127/437/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 31 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України (далі - ЗСУ).

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» від 21.06.2018 № 2469-УШ визначено, що національна безпека України - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

У відповідності до п. 2 ст. 1 Закону «Про національну безпеку», воєнна безпека - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від воєнних загроз.

Згідно п.п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні ЗСУ, підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів. Держава врахує уроки гібридної агресії проти України, бойових дій на Близькому Сході у нових доктринальних підходах до забезпечення воєнної безпеки.

Пунктом 22 частини III Стратегії забезпечення державної безпеки, ухваленої рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 16.02.2002 року (далі - Стратегія) визначено, що державна політика у сфері державної безпеки спрямовується на попередження, своєчасне виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам державній безпеці України, припинення розвідувальних, терористичних, диверсійних та інших протиправних посягань спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб на державну безпеку України, усунення умов, що призводять до цих загроз та причин їх виникнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-ХІІ ЗСУ - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

ЗСУ забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» організаційно ЗСУ складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважається збройною агресією.

24 лютого 2022 року президент російської федерації (далі - рф) оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

Після того, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил РФ шляхом збройної агресії, незаконно вторгайся на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком' на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, і наразі він діє строком до 06 серпня 2025 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації.

Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався Указами Президента України і наразі його продовжено з 08 лютого 2025 року на 90 діб.

У невстановлений судовим розглядом час, але не пізніше 02.12.2024, із усвідомленням усіх вказаних вище обставин, у ОСОБА_4 виник умисел на перешкоджання законній діяльності ЗСУ шляхом підпалів військових автомобілів або зруйнування чи пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське або оборонне значення, за грошову винагороду.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 , 02.12.2024 о 15 год. 50 хв., перебуваючи у м. Вінниці, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене, зв`язався за допомогою інтернет-сервісу для обміну повідомленнями «Telegram», використовуючи свій особистий обліковий запис «Telegram» із іменем « ОСОБА_6 » (зареєстрований за абонентським номером мобільного телефона НОМЕР_2 , ім`я користувача облікового запису « ОСОБА_7 »), з особою під псевдонімом « ОСОБА_8 » (ім`я користувача облікового запису сервісу «Telegram» « ОСОБА_9 »), яка у публічних каналах інтернет-сервісу «Telegram» пропонувала грошову винагороду за підпал різних об`єктів.

Надалі, у період з 10.12.2024 по 12.12.2024 ОСОБА_4 у ході обміну повідомленнями з вказаною особою під псевдонімом « ОСОБА_8 » неодноразово заявив про свою зацікавленість у вчиненні таких підпалів, повідомив про свою готовність їх вчиняти, запитав про особливості підготування та вчинення таких злочинів і порядок отримання оплати після підтвердження заподіяння суспільно небезпечних наслідків вчиненим, на що отримав від вказаної особи детальний перелік об`єктів майна із пропозиціями їх підпалів та розмірами грошових винагород за такі підпали, детальні інструкції з підготування, вчинення підпалів та підтвердження заподіяння шкоди такими підпалами, а також повідомив про особливості здійснення відповідних грошових переказів.

12.12.2024 о 17 год. 51 хв. ОСОБА_4 , попередньо ознайомившись з вказаними вище відомостями, продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, надіслав особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » відеозапис, на якому відображено будівлю із трансформаторами з розподільчою шафою, пропонуючи організувати підпал вказаної розподільчої шафи, на що отримав відмову через недостатню важливість народногосподарського значення вказаного об`єкта.

15.12.2024 о 19 год. 12 хв. ОСОБА_4 отримав від вказаної особи під псевдонімом « ОСОБА_8 » пропозицію здійснення підпалів двох трансформаторів, розташованих у м. Вінниці, із відомостями про їх точне розташування, із якою детально ознайомився того ж дня.

21.12.2024 о 16 год. 03 хв. ОСОБА_4 повторно ознайомився зі вказаною пропозицією підпалу двох трансформаторів та о 17 год. 56 хв., усвідомлюючи, що вказане завдання спрямоване на ослаблення держави, дестабілізацію суспільно-політичної обстановки, залякування місцевого населення, а вказані об`єкти мають важливе народногосподарське значення, продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, повідомив особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » про готовність вчинити вказані підпали, запитавши про розмір грошової винагороди за їх вчинення, на що отримав повідомлення про втрату актуальності вказаної пропозиції.

У подальшому, ОСОБА_4 , 21.12.2024 о 18 год. 02 хв., дізнавшись за вказаних обставин про неможливість отримання грошової винагороди за підпал трансформаторів та про наявність замовлень від невстановлених осіб на підпали військових автомобілів та адміністративних будівель, розуміючи, що діяльність ЗСУ під час особливого періоду та в умовах воєнного стану спрямована зокрема на забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності шляхом відсічі збройній агресії РФ, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ, заявив вказаній особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » про свій намір підшукати військовий автомобіль для подальшого погодження із ним підпалу такого автомобіля.

30.12.2025, орієнтовно о 12 годині, з метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 , заздалегідь усвідомлюючи як місцевий житель, що за адресою: АДРЕСА_2 , а також на суміжних ділянках розташовані території військових частин та можуть бути наявні автомобілі ЗСУ, прибув за вказаною адресою для підшукання військових автомобілів, які відповідають критеріям як придатні для підпалу за грошову винагороду.

У подальшому, цього ж дня о 12 год. 22 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за вищезазначеною адресою, продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, використовуючи власний мобільний телефон «Huawei Y5», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , зробив оглядовий відеозапис, на якому відобразив п`ять вантажних автомобілів військового захисного забарвлення, розташованих на території військової частини НОМЕР_5 ЗСУ поблизу огорожі.

Після цього, о 12 год. 28 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, використовуючи мобільний телефон із застосуванням власного облікового запису користувача сервісу «Telegram», надіслав особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » описаний вище відеозапис для погодження підпалів вказаних автомобілів та отримання від нього точної суми грошової винагороди.

У ході подальшого спілкування з вказаною особою, яка тривала 30.12.2025 з 12 год. 37 хв. до 17 год. 44 хв., ОСОБА_4 отримав обіцянку, що у разі належного підтвердження відеозаписом вчинення підпалів та завдання шкоди автомобілям отримає грошову винагороду на суму 700 доларів США за підпал одного автомобіля або 1500 доларів США за підпал двох автомобілів, із тих що були відображені. на вказаному вище відеозаписі, а також отримав запитані ним погодження та поради щодо деталей, у тому числі способу вчинення підпалу, інструкцій з підготування знарядь підпалу, підготування банківських карток для отримання грошової винагороди, а також заходів, які необхідно вжити для конспірації та уникнення відповідальності.

При цьому, 30.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, на виконання отриманих від особи під псевдонімом « ОСОБА_8 » інструкцій та порад закупив частину з необхідних компонентів, зокрема дві пляшки легкозаймистих розчинників, які в подальшому переніс до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, про вказаний протиправний умисел ОСОБА_4 стало відомо стороннім особам, які повідомили про це співробітників УСБУ у Вінницькій області, якими у свою чергу було припинено подальшу протиправну діяльність ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Зазначивши, що у зв`язку з важким матеріальним становищем він вчинив інкриміноване діяння. Зокрема, 30.12.2024 на виконання отриманих від особи під псевдонімом « ОСОБА_8 » інструкцій та порад закупив частину з необхідних компонентів (дві пляшки легкозаймистих розчинників), які в подальшому переніс до гаражного приміщення для подальшого використання з метою підпалу автомобілів ЗСУ. Однак, довести умисел до кінця не зміг, оскільки був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Про вчинене жалкує в чому щиро розкаюється. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі, оскільки він переоцінив життєві цінності та в повному обсязі усвідомив свою провину та наслідки своїх дій, як для держави так і для суспільства в чому щиро розкаюється. Просив суд надати йому останній шанс та не позбавляти волі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто незакінченого замаху на вчинення дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливих період.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За місцем проживання скарг на ОСОБА_4 до МКП «УК «Київська», не надходило.

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», вих. №123 від 08.01.2025, ОСОБА_4 під диспансерним наркологічним спостереженням у вказаному закладі не перебуває.

Відповідно до довідки КНП «ВОПНЛ ім. Ющенка», вих. №29/106 від 07.01.2025, ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.

З вимоги про судимість від 01.01.2025 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав в чому щирого розкаявся. Наявності обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого у виді вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану. Суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 114-1 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Разом з тим, суд враховуючи, що ОСОБА_4 : раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, наявність пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 31.12.2024 по 23.07.2025.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідками про витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні, складає 26614 грн. 80 коп.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду. Спеціальна конфіскація, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речового доказу: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі Y-5 2018 ІМЕІ-1 НОМЕР_3 ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 з абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Sony Xperia F 8332 ІМЕІ-1 НОМЕР_7 , ІМЕІ-2 НОМЕР_8 з абонентським номером НОМЕР_9 , на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Керуючись ст.ст. 349, 368-374 КПК України, ст.ст. 65-67, 114-1 КК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31.12.2024 по 23.07.2025, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 23.07.2025.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, звільнивши його з під-варти, в залі суду, негайно.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 26614 грн. 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2025 (Справа №127/84/25) на майно, а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі Y-5 2018 ІМЕІ-1 НОМЕР_3 ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 з абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Sony Xperia F 8332 ІМЕІ-1 НОМЕР_7 , ІМЕІ-2 НОМЕР_8 з абонентським номером НОМЕР_9 , дві пляшки розчинника, ємкістю по 0,5 л. кожна з маркуванням «646 та 647», скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі Y-5 2018 ІМЕІ-1 НОМЕР_3 ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 з абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Sony Xperia F 8332 ІМЕІ-1 НОМЕР_7 , ІМЕІ-2 НОМЕР_8 з абонентським номером НОМЕР_9 , які передано до камери зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави;

-дві пляшки розчинника, ємкістю по 0,5 л. кожна з маркуванням «646 та 647», які передано до камери зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: