ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2922/24 Номер провадження 11-кп/814/1343/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, кримінальне провадження №0000485 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтава від 08 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000485 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 та ч.1 ст.309 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 06 червня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 02 серпня 2024 року у цьому провадженні щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому зазначає, що тримання під вартою є неспівмірним потребам кримінального провадження з огляду на суттєве зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зауважує, що має постійне місце проживання, на обліках у психоневрологічному диспансері не перебуває, має заробіток та міцні соціальні зв`язки.

Стверджує про відсутність наміру переховуватись від суду чи здійснювати вплив на учасників кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину проти власності в умовах воєнного стану, а також кримінального проступку у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Також, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Так, колегія суддів вважає доведеним ризик переховування ОСОБА_8 від суду з огляду на тяжкість покарання, що встановлена санкцією ч.4 ст.186 КК України.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Також про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать конкретні обставини інкримінованих йому дій, зокрема, відкрите заволодіння майном неповнолітньої особи в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на дані про особу ОСОБА_8 , який незважаючи на свій молодий вік неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків не зробив, обвинувачується у вчинені тяжкого корисливого злочину проти власності, що свідчить про умисне та свідоме ігнорування ним загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві та наявність стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб.

Вказані дані про особу обвинуваченого в сукупності з обсягом пред`явленого обвинувачення та характером інкримінованих дій свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали справи та апеляційна скарга обвинуваченого не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

У зв`язку з наведеним, висновки суду про продовження тримання ОСОБА_8 під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтави від 08 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0000485 стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4