Провадження №: 1-кс/755/3261/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві старшого лейтенанта ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нова Гребля, Київської обл., громадянину України, з середньою спеціальною освітою, одруженому, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовцю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002788 від 28 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002788 від 28 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Органом досудового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив повз зелену зону поблизу АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 20-З. В той же час на вказаній зеленій зоні перебував потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів поблизу одного з дерев.

В подальшому, знаходячись на вищезазначеній зеленій зоні ОСОБА_3 підійшов до раніше не знайомого ОСОБА_6 та між ними почався словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту у ОСОБА_3 на ґрунті спонтанно виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті останньому шляхом нанесення численних хаотичних ударів наявним в нього ножем в область життєво важливих органів останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті іншої людини, наніс ОСОБА_6 численні хаотичні удари ножем в область спини, від яких на місці події за короткий проміжок часу настала смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 020-2061 від 26 серпня 2025 року, причиною смерті ОСОБА_6 , є множинні проникаючі колото-різані поранення спини з ушкодженням внутрішніх органів.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

30 серпня 2025 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31 серпня 2025 року ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити мотивуючи тим, що підозрюваний ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та тому існують ризики, а саме: перебуваючи на свободі та будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме - не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинення даного злочину підозрюваним з необґрунтованих мотивів свідчить про можливість вчинення аналогічних злочинів без обґрунтованих мотивів по відношенню до інших осіб, тобто свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного до оточуючих її осіб.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що клопотання слідчого не обґрунтоване, наявність ризиків не підтверджується жодним чином, стороною обвинувачення не надано жодних доказів того, що підзахисний може впливати на свідків, у нього стабільні соціальні зв`язки, тому він не має мотиву переховуватися, раніше не судимий, навіть до адміністративної відповідальності не притягувався, він є військовослужбовцем з 2022 року, має поранення та значні контузії, як наслідок проблеми з психологічним станом. Також зазначила, що сторона обвинувачення не обґрунтувала, чому не можна застосувати більш м`який запобіжний захід, тому просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання.

Підозрюваний ОСОБА_3 повідомив, що він призваний на військову службу за мобілізацією у 2022 року. Отримавши поранення та контузії, він лікувався та був визнаний обмежено придатним. Однак у 2025 року комісія знову прийшла до висновку, що він придатний до військової служби. На даний час він несе службу в 59-й бригаді в Харківській області. Він був вдома у відпустці, ІНФОРМАЦІЯ_4 повинен був повернутися у військову частину. Він ходив до військкомату зафіксувати повернення з відпустки. По дорозі на заправці він побачив на траві чоловіка, який задовольняв себе під деревом. Він вирішив зняти на мобільний телефон відео, як доказ, та викликати поліцію. Чоловік почав кидатись на нього, тому він застосував газовий балончик. Це чоловіка не зупинило, він продовжив чинити опір та накинув йому на голову кофту. У цей час, він без світла злякався, був на адреналіні, не міг виплутатися, механічно дістав ніж та почав наносити ним удари по потерпілому, він не розумів, куди наносить удари, але умислу на вбивство у нього не було. Потерпілий продовжував його тримати, але він зміг його відштовхнути. Він розумів, що завдав потерпілому ножові поранення, однак не надавав медичної допомоги та не викликав працівників медичної допомоги. Він витер ніж від крові та поклав його до кишені, саме цей ніж у нього згодом вилучили. Він не викликав на місце події працівників поліції, тому що розумів, що наніс ножові порання. Потерпілий живим залишився на місці, а він пішов додому, забрав речі та поїхав до частини, звідки його згодом забрали працівники поліції. Щодо запобіжного заходу підтримав думку свого захисника та просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та адвоката щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчою виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання вимог ст. 2 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наявними у справі доказами, а саме даними, що містяться: у протоколах огляду місця події; у протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 25.08.2025; у протоколі пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_7 ; у протоколах огляду відеозапису; у протоколі затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 від 30.08.2025; у протоколі додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 31.07.2025; у протоколі проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 від 31.08.2025; протокол особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 ; у протоколі обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 30.08.2025; іншими доказами в їх сукупності.

Вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи у судовому засіданні, думку адвоката та підозрюваного, які заперечували у задоволенні клопотання, слідча суддя приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та визначення його виду, суд враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з постанови про пред`явлення підозри, ОСОБА_3 підозрюється, відповідно до вимог ст. 12 КК України, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, майновий стан підозрюваного, його вік, міцність його соціальних зв`язків.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , на думку слідчої судді, дають підстави вважати, що з боку підозрюваного існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на свободі та будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме - не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинення даного злочину підозрюваним з необґрунтованих мотивів свідчить про можливість вчинення аналогічних злочинів без обґрунтованих мотивів по відношенню до інших осіб, тобто свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного до оточуючих її осіб.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та про необхідність обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 діб, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ними, покладених процесуальних обов`язків.

Підстав для обрання відносно підозрюваному інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, слідчим суддею не встановлено та сторонами не доведено.

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені вимогами ст. 177 та ст. 178 КПК України, з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідча суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчої судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі наведеного та, керуючись, ст.ст. 176 - 178, 182 - 184, 194, 196, 309 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві старшого лейтенанта ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002788 від 28 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства Юстиції строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення суми застави.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 жовтня 2025 року (включно), та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 14 години 30 хвилин 30 серпня 2025 року.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1