ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1011/25

Провадження № 11-сс/820/338/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 13 червня 2025 року задоволено клопотання слідчої СВ ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не судимого в силу ст.89 КК України,

та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 09 серпня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в сумі 29 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 87812 гривень.

Роз`яснено, що у випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти постановлено покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи та проживання;

4) утримуватися від спілкування з свідками по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності, викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду;

5) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженню, свої паспорти для виїзду за кордон.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000085 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

11.06.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

12.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, а саме про те, що: « ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та порушуючи правовий режим обігу наркотичних речовин в Україні, всупереч вимогам ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», а також Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, з метою подальшого незаконного збуту, перебуваючи як наркозалежний на метадоновій лікувальній програмі, яка використовує метадон для заміни інших наркотичних речовин, отримав згідно з програмою в лікувальному медичному закладі таблетки метадону.

В подальшому 31.03.2025 у ОСОБА_6 , який будучи особою, яка офіційно не працевлаштована, без постійного джерела доходу, виник злочинний умисел незаконно збагатитись шляхом продажу наркотичних засобів.

Так, 31 березня 2025 року близько 17.00 години, перебуваючи у житловій квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно збув шляхом продажу за 300 гривень особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_9 », чотири таблетки у блістерному упакуванні, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), обіг якого обмежено, масою 0,0313 г, який згідно з таблицею ІІ списку №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичного засобу.

Крім того, 05 червня 2025 року близько 16.06 години, перебуваючи у житловій квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, повторно, умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», попередньо отримавши, як наркозалежний на метадоновій лікувальній програмі, яка використовує метадон для заміни інших наркотичних речовин, згідно з програмою в лікувальному медичному закладі таблетки метадону, незаконно збув особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_10 », дві таблетки білого кольору, обіг яких обмежено, які згідно з таблицею ІІ списку №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Крім того, 11 червня 2025 року близько 14.40 години в АДРЕСА_3 , перебуваючи у житловій квартирі №15 Хмельницького району, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, повторно, умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», попередньо отримавши, як наркозалежний на метадоновій лікувальній програмі, яка використовує метадон для заміни інших наркотичних речовин, згідно з програмою в лікувальному медичному закладі таблетки метадону, незаконно збув шляхом продажу за 200 грн особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_10 », одну таблетку білого кольору, обіг якої обмежено, яка згідно з таблицею ІІ списку №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст.307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, санкція яких, передбачає покарання від 4 до 8 років позбавлення волі та від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно, дані кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами.

Вважав, що на час розгляду клопотання існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, з метою зміни ними своїх показань, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Свої вимоги аргументує тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною.

Стверджує, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Просить врахувати, що його підзахисний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, хворіє на важку хронічну хворобу, а тому немає підстав вважати, що він буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, обґрунтованість пред`явленої підозри та дані про його особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування відносно підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, є безпідставними, оскільки, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя тим самим виключив можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів через неспроможність їх забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у кримінальному провадженні, з чим і погоджується колегія суддів.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, санкція статті яких передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 4 до 8 років та від 6 до 10 років з конфіскацією майна, відповідно.

Про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить та обставина, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконного впливу на свідків також є доведеним, оскільки слідство знаходиться на початковій стадії, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків, з метою зміни ними своїх показань у кримінальному провадженні.

Про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість та наявність доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також схильність підозрюваного до вчинення такого роду злочинів.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Так, у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим викладено фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , які відомі слідству, наведено перелік доказів на підтвердження обґрунтованості підозри (протоколи вилучення придбаного товару, висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів).

Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому відібрано пояснення у підозрюваного, витребувані та оглянуті матеріали кримінального провадження, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у посадової особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для обрання ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту.

Не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу і наявність у підозрюваного хвороби та необхідність у лікуванні, оскільки вказані обставини не позбавляють його можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, до 09 серпня 2025 року включно, з визначенням розміру застави 87812 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3