Справа № 308/9209/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 12.06.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який працює вантажником, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 12.06.2025, за обвинуваченням № 0000422 від 12.06.2025у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше володіння, вчиненому в умовах воєнного стану.

12.06.2025 близько 11:00 ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу увійшов через відчинену хвіртку, у такий спосіб потрапивши на територію дворогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де із дерев?яної лавки, яка розташована поруч з підсобним приміщенням незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив належну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бензопилу марки «Stihl» MS 180, ринковою вартістю 5775 грн., тобто викрав чуже майно.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце події та мав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження прокурор надав суду угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 06 серпня 2025 року у місті Ужгород у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000422 від 12.06.2025, за обвинуваченням № 0000422 від 12.06.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторонами цієї угоди є: прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Угода містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене сторонами покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди для сторін, наслідки невиконання угоди. Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, обвинуваченого, захисника).

Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Також сторонами погоджено застосування норм ст. 75 КК України, у зв`язку з чим вони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та застосуванням судом іспитового строку.

У судовому засіданні прокурор також зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисного.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості, а також заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до категорії тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185 КК України), внаслідок якого шкода завдана інтересам окремої особи, тобто потерпілому ОСОБА_6 .

У свою чергу ОСОБА_6 у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України письмово надав згоду прокурору, викладену у формі заяви, на укладення угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 06 серпня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Таким чином, за вказаних обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше володіння, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, раніше не судимий.

За таких обставин та на виконання вимог ст. ст. 65, 75 КК України суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши останнього від реального відбуття покарання із визначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України строком на 1 рік.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 118, 122, 124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2228,50 грн. за проведення товарознавчої експертизи від 18.06.2025 №СЕ-19/107-25/7880-ТВ; 2674,20 грн. за проведення експертизи від 25.06.2025 №СЕ-19/107-25/8181-Д.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 06.08.2025 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000422 від 12.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Речові докази:

1 слід папілярних ліній пальців рук людини залишити при матеріалах кримінального провадження;

бензопилу марки Stihl MS 180 помаранчевого кольору вважати повернутою власнику;

диск DVD-R на якому наявні відеозаписи з камери зовнішнього відеоспостереження музичної школи залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у розмірі 2228,50 грн. за проведення товарознавчої експертизи від 18.06.2025 №СЕ-19/107-25/7880-ТВ та у розмірі 2674,20 грн. за проведення експертизи від 25.06.2025 №СЕ-19/107-25/8181-Д стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1