МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2029/25
Провадження № 1-кс/945/319/25
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві, клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 за №0000302, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаєва Миколаївської області, ромської національності, громадянину України, із середньою освітою, офіційно не працюючому, одруженому, маючому на утриманні неповнолітнього сина та сина з першою групою інвалідності, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

11 вересня 2025 року старший слідчий СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за погодженням із прокурором Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 із визначенням застави у розмірі 242 240 грн.

У клопотанні слідчий зазначає, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 за №0000302, у якому ОСОБА_5 09.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та старший слідчий підтримали клопотання з мотивів і підстав, викладених у ньому, просили про його задоволення. Розмір застави просили визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив врахувати наявність на утриманні неповнолітнього сина та сина з інвалідністю, те, що ОСОБА_5 є єдиним годувальником у сім`ї. Тяжкість покарання, передбаченого санкцією статті, що інкримінована ОСОБА_5 сама по собі не підтверджує ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду. Крім того, захисник звернув увагу на те, що наявні та підтверджені міцні соціальні зв`язки, що є стримуючим фактором при визначенні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а ризики, викладені у клопотанні є надуманими та не підтвердженими

За таких обставин сторона захисту просила відмовити у клопотанні слідчого та обрати домашній арешт у нічний час, що буде цілком достатнім для забезпечення виконання обов`язків, покладених на підозрюваного. Вразі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив врахувати те, що офіційно підозрюваний та його дружина не працюють, а тому обґрунтованим розміром застави є 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, суду повідомив, що мав намір повернути своє. Зокрема, потерпілий жив та працював у нього, за що щодня сплачував 500 грн. Одного дня ОСОБА_7 зник разом із 30 кг. кольорового металу. Пошуки ОСОБА_7 результатів не дали. Проте, 08.09.2025 побачив ОСОБА_7 в автомобілі служби «таксі» і зупинив автомобіль. При словесному конфлікті наніс декілька ударів ОСОБА_7 та оглянув його сумку, у якій виявив 8 700 грн. Враховуючи, що ОСОБА_7 не мав таких коштів, підозрюваний зробив висновок, що вказані кошти ним отриманні з продажу кольорового металу, тому ці кошти забрав. Що стосується телефону, який він також забрав із сумки ОСОБА_7 повідомив, що розшукуючи ОСОБА_7 чоловік на ім`я ОСОБА_8 йому зауважив, що ОСОБА_7 викрав у нього мобільний телефон, тому його також вилучив, щоб повернути ОСОБА_8 .

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання. Просив обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Дослідивши долучені матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 за №0000302, у якому ОСОБА_5 09.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.09.2025, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, рухаючись на транспортному засобі «ВАЗ» білого кольору, прибули в с. Чумаки Миколаївського району, Миколаївської області та в подальшому прямували в бік с. Безводне, Миколаївського району Миколаївської області, з метою зустрічі із ОСОБА_7 , для подальшого розв`язання раніше виниклого конфлікту.

Під час руху на вище вказаному транспортному засобі ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та із невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, помітили автомобіль марки «Peugeot», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , на передньому пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_7 , який рухався по вул. Степовій в с. Чумаки Миколаївського району Миколаївської області. У подальшому ОСОБА_5 , подаючи характерні знаки руками, почав зупиняти вищевказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_10 , та після зупинки транспортного засобу, під час спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , а також невстановленим в ході проведення досудового розслідування чоловіком на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виникла сутичка.

Під час вищезазначеного конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , а також невстановленим в ході проведення досудового розслідування чоловіком, ОСОБА_5 , помітив на підлозі біля передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «Peugeot», д.н.з НОМЕР_1 сумку ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на незаконне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне відкрите викрадення майна належного ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та вчиняються у присутності ОСОБА_7 , взяв до рук вищезазначену сумку, належну ОСОБА_7 , після чого з бокової кишені зазначеної сумки, в присутності ОСОБА_7 дістав грошові кошти у сумі 11 500 гривень та мобільний телефон «MEIZU» срібного кольору , належні ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 , майнову шкоду.

08.09.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

09.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: рапортом чергового відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 08.09.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 08.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_10 від 09.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .

Факти, які є причиною виникнення підозри на стадії досудового розслідування, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу (судове провадження). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного стороннього спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Фактичні дані, які містяться у наданих органом досудового розслідування доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Щодо ризиків, передбачених п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України, які слідчий зазначив у клопотанні, слідчий суддя вважає зазначити наступне.

У справі «Нінеску проти Республіки Молдова» (Ninescu v. the Republic of Moldova) (заява № 47306/07, рішення від 15.07.2014 року, остаточне рішення від 15.11.2014) Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що «для виправдання позбавлення заявника свободи національні суди навели безліч підстав, велика частина з яких полягає в перефразуванні підстав застосування запобіжних заходів, передбачених КПК, не пояснивши, як вони можуть бути застосовані до заявника» (п.67).

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому може переховуватися від органів розслідування та суду.

Обґрунтованим є і ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що досудове розслідування перебуває на початковому етапі та вживаються заходи для встановлення інших свідків та осіб, причетних до інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а тому вірогідність впливу на таких осіб є достатньо високою. Анкетні дані свідків, які вже допитані відомі підозрюваному, тому знаходячись на свободі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою не давати свідчення або змінити раніше надані свідчення, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотні значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється. В нього вже було вилучено грошові кошти та мобільний телефон, що є предметами злочину.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має дружину та дітей, один з яких є неповнолітнім, інший син має інвалідність першої групи та потребує постійного стороннього догляду, а тому суд не погоджується із висновками слідчого про відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного.

Враховується і стан здоров`я підозрюваного згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого.

Не наведено переконливих мотивів і того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрацію, наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, а саме: не відлучатися з місця постійного мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; у разі наявності здати на зберігання до СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України; не спілкуватись у будь-який спосіб зі свідками, потерпілим у провадженні.

За таких обставин слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 177-179, 181, 193-196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 за №0000302, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , до 08.11.2025 (включно).

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця постійного мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; у разі наявності здати на зберігання до СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України; не спілкуватись у будь-який спосіб зі свідками, потерпілим у провадженні.

Дозволити ОСОБА_5 залишати місце проживання для переміщення та перебування у найближчому сховищі або укритті, під час оголошення повітряної тривоги на території м. Миколаєва, Миколаївської області.

Строк дії ухвали відносно ОСОБА_5 закінчується 09 листопада 2025 року 0б 00 год. 00 хв.

Копію ухвали негайно направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, для виконання.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошений 12 вересня 2025 року о 12 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_12

12.09.2025