Справа № 565/281/24
Провадження № 1-кп/565/30/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області

під головуванням суддіОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засіданняОСОБА_2 ,
прокурораОСОБА_3 ,
обвинуваченогоОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 24.11.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, з повною середньою освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, судимого вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 18.10.2018 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.08.2019 за ч.1 ст.309, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 08.12.2022 умовно-достроково на підставі ст.81 КК України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

21 листопада 2023 року біля 08:05 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у торгівельному залі магазину «Супермаркет «SPAR» ПП «ТИМАГ» по вул.Енергетиків, 19 в м.Вараш Рівненської області, діючи в умовах воєнного стану, введеного у встановленому порядку по всій території України, повторно, умисно, відкрито, шляхом вільного доступу викрав з торгового прилавку одну плитку шоколаду «Milka 270 г максі Alpenmilch», дві плитки шоколаду «Milka 276 г Peanut Caramel», п`яти плиток шоколаду «Milka 300 г Oreo», чотирьох плиток шоколаду «Milka 300 г Тофі та цілий горіх», трьох плиток шоколаду «Roshen 295 г Lacmi Цілий горіх та карамель» та однієї плитки шоколаду «Roshen 300 г Lacmi Strawberry Cake», а всього товарів на загальну суму 2380,42 грн., чим спричинив ПП «ТИМАГ» шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 21.11.2023 близько 08:00 год. він зайшов до магазину «Супермаркет «SPAR» по вул.Енергетиків, 19 в м.Вараш Рівненської області. В приміщенні магазину у нього виник умисел викрасти шоколад. Він підійшов до торгового прилавку, з якого взяв 16 плиток різного шоколаду, які поклав під обидві пахви під куртку та пішов на вихід з магазину. Коли він проходив біля каси, касир побачила при ньому неоплачений товар та почала кричати до нього. Як показав ОСОБА_4 , його охопила паніка та він разом з викраденим побіг до виходу з супермаркету. Біля вхідних дверей його намагалась зупинити прибиральниця магазину та схопити, проте він ухилився від її рук та вибіг з магазину. З викраденим шоколадом він попрямував додому, де через деякий час його почали мучити докори сумління у зв`язку зі вчиненим. Він зібрав викрадений товар та пішов до супермаркету, щоб його повернути, проте коли біг до магазину, частину плиток він загубив. Решту того ж ранку він повернув до магазину «Супермаркет «SPAR». ОСОБА_4 показав, що щиро шкодує про вчинене, повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, сплативши вартість викрадених товарів у повному обсязі.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд кримінального провадження у його відсутності, у поданій до суду письмовій заяві підтвердив повне відшкодування збитків, заподіяних протиправними діями ОСОБА_4 та відсутність претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, у заяві просив обрати ОСОБА_4 міру покарання, не пов`язану з реальним позбавленням волі, враховуючи його щире каяття та молодий вік.

Враховуючи відсутність заперечень учасників судового розгляду, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як вони ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин та наслідки недослідження доказів щодо них. Сумнівів у добровільності та істинності такої його позиції у суду немає.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин вчинення ним інкримінованого злочину є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним у обвинувальному акті. На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, та приходить до висновку, що органами досудового розслідування його дії за ч.4 ст.186 КК України кваліфіковані правильно.

При обранні міри покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд прийняв до уваги, що вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких умисних корисливих кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, перебуває на диспансерному обліку у нарколога, проте позитивно характеризується Благодійною організацією «Благодійний Фонд «Підтримка для України», проходить реабілітацію у соціальному центрі духовно-просвітницького спрямування, нагороджений подякою 10 прикордонної застави «Пулемець» ДПС України.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , його щире каяття та повне добровільне відшкодування завданого збитку. При цьому обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочину.

При визначенні міри покарання суд бере до уваги наслідки вчиненого, які обвинуваченим повністю усунуті, та зважає на те, що цивільний позов у справі не заявлявся, представник потерпілого не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Виходячи зі вказаної мети та принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішеннях від 30.01.2003 № 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справах про призначення судом більш м`якого покарання. Зокрема, Суд зазначив, що питання відповідності покарання вчиненому злочину є окремим виявом справедливості. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід та неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності, а також виду та розміру покарання, завданнями такого вибору є забезпечення передбаченого законом обмеження прав і свобод особи, що є наслідком вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, а також виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.

Вищенаведені обставини, що характеризують як особу обвинуваченого, так і обставини вчиненого, дають суду підстави для висновку, що покарання на рівні нижчої межі, передбаченої ч.4 ст.186 КК України (сім років позбавлення волі) у даному випадку буде надто суворим для обвинуваченого. Наведені характеризуючі обвинуваченого обставини, а також встановлене судом прагнення ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, суд визнає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому, на підставі ст.69 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі у розмірі, нижчому від найнижчої межі, визначеної санкцією вказаної норми, із застосуванням ст.69 КК України, а саме: чотири роки позбавлення волі.

Одночасно, враховуючи конкретні встановлені обставини в сукупності, а також позицію представника потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вбачає правові підстави для застосування до нього ст.75 КК України та призначення покарання з випробуванням. Зазначене покарання, на думку суду, буде співмірним вчиненому обвинуваченим протиправному діянню, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ОСОБА_4 , так і іншими особами.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 124, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання та встановити іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: CD-R-диск LH311WH27205574D4 з відеозаписами зберігати в матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1