Дата документу 08.05.2025Справа № 554/4388/25
Провадження № 1-кп/554/749/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000353 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник потерпілого Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради ОСОБА_5 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачена та її захисник також не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Разом з тим, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 із застави на особисте зобов`язання або зменшення раніше визначеного розміру застави. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні батьків похилого віку. Підстави раніше обраного запобіжного заходу на даний момент відпали. На даний час досудове розслідування закінчилося, всі слідчі дії виконані, зібрані всі речові докази, кримінальне провадження розглядається в суді, обвинувачена ніяким чином не впливала на свідків, оскільки останні вже були допитані під час досудового слідства. Процесуальна поведінка обвинуваченої була і є зразковою, вона виконує всі покладені на неї судом обов`язки. Обвинувачена не має наміру переховуватися від суду. Тому, вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу досягнення дієвості цього кримінального провадження, тобто забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов?язків, слід змінити запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання або зменшити розмір раніше визначеної застави.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника, просила змінити їй запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання або зменшити розмір раніше визначеної застави.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, а саме ч.2 ст. 364 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ризики, наявні під час застосування запобіжного заходу не зникли та не зменшились, продовжують існувати. Так, обвинувачена може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та суворість покарання, може без перешкод залишити місце свого проживання та переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів, оскільки останні по кримінальному провадженню ще не допитувались. Та обставина, що ОСОБА_3 не порушує покладені обов?язки свідчить про дієвість застосованого до неї запобіжного заходу, а саме застави. Тому вважає, що заявлене захисником клопотання є передчасним.

Представник потерпілого Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав доводи прокурора.

Суд, вислухавши доводи прокурора щодо призначення судового розгляду кримінального провадження, клопотання захисника, думку учасників кримінального провадження, які заперечували проти його задоволення, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5-8 ч. 1 ст. 284 КПК України або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення, відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду міста Полтави, згідно правил підсудності, передбачених ст.ст. 32, 33 КПК України.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Підстав для проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, всі питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Клопотань про складення досудової доповіді від учасників кримінального провадження не надходило, а оскільки її складення передбачається лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, суд не вважає за необхідне з власної ініціативи вирішувати питання щодо складення досудової доповіді.

Також, відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

З вимог ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1, 5, 7 ст. 194 КПК України).

Порядок розгляду клопотання підозрюваного, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, визначено в ст. 201 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

26.02.2025 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави обвинуваченій ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 242 240 грн.

Вказаною ухвалою, у разі сплати застави, покладено на обвинувачену обов?язки, а саме: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; - не виїжджати за межі м. Полтави та Полтавської області без згоди слідчого, прокурора, суду; - не спілкуватись зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В подальшому обвинувачена була звільнена з-під варти, у зв?язку із сплатою її чоловіком ОСОБА_7 застави.

Вирішуючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов?язання, або зменшення раніше визначеної суми застави, суд виходить з того, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Аналізуючи подане захисником клопотання та заперечення прокурора, встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, одне з яких, а саме ч.2 ст. 364 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в зв`язку з чим, з метою ухилення від покарання, обвинувачена може залишити місце свого проживання та переховуватися від суду.

Також наявні ризики того, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків, анкетні дані яких їй відомі, що унеможливить об?єктивний судовий розгляд провадження.

Так, кримінальне провадження по суті ще не розглядалось, позиція обвинуваченої з приводу визнання чи невизнання своєї провини у вчинені кримінальних правопорушень судом не з?ясовувалась, свідки судом не допитувались, письмові та речові докази не досліджувались, процесуальні дії з цього приводу судом не здійснювались, а тому наявні підстави вважати, що обвинувачена може вдатися до відповідних дій.

Таким чином, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні і суд погоджується з доводами прокурора щодо їх наявності, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Наявність міцних соціальних зв`язків та перебування у обвинуваченої на утриманні батьків похилого віку, на думку суду, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, чи зменшення, раніше визначеного розміру застави.

Таким чином, суд вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу, які були враховані судом при його обранні, не змінились.

Та обставина, що ОСОБА_3 не порушує покладені на неї судом обов?язки, свідчить про дієвість застосованого до неї запобіжного заходу, а саме застави.

Тому, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. ст. 131, 177 КПК України - досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 ст. 177 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_3 слід залишити раніше обраний запобіжний захід без змін.

З приводу клопотання захисника обвинуваченої про зменшення раніше визначеного розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положеннями ч. 5 ст. 182 КК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд звертає увагу, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, тобто був достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув?язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Сума шкоди у кримінальному провадженні може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями, як то серйозність вчиненого злочину, ризик втечі тощо.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_3 , майнового та сімейного стану обвинуваченої, інших даних про її особу, обставин вчинення кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також суми шкоди, завданої вчиненими кримінальними правопорушеннями, яка становить 1 322 237 грн. 84 коп., про стягнення якої в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для зменшення розміру застави раніше визначеної судом, оскільки визначена раніше застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. є цілком достатньою для забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов?язків по кримінальному провадженню.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про неспівмірність розміру застави обставинам кримінального провадження та завідому непомірність для обвинуваченої, а тому суд вважає, що перспектива втрати саме такого розміру грошового забезпечення, у випадку порушення обвинуваченою встановлених обов?язків, послужить достатнім стримуючим фактором, що виключить з її сторони будь-яке бажання переховуватися від суду, впливати на свідків або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов?язання чи зменшення розміру застави, на сьогодні судом не встановлено, заявлене захисником клопотання суд вважає передчасним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 201, 314 - 316, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000353 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, на «15» травня 2025 року об 11 годині 30 хвилин в приміщенні Шевченківського районного суду міста Полтави за адресою м. Полтава, вул. Навроцького, 5.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, представника потерпілого, обвинувачену, захисника обвинуваченої.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Полтави: ОСОБА_1