Справа № 144/1510/24
Провадження № 1-кп/144/11/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2024 за № 0000136, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мочулка, Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 344 від 01.12.2023 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира міномета 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 .

У порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, наказу МВС України № 622 від 21.08.1998, яким затверджено «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», у квітні 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, виконуючи бойове завдання поблизу м. Терни Краматорського району Донецької області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки придбав вибухову речовину - нітроцелюлозний (бездимний порох) масою 524 г, яку розпочав зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 20.06.2024 ОСОБА_4 перевіз вищевказаний порох до будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу до 10.09.2024 - часу її вилучення працівниками відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за вказаних обставин. Суду дав показання, що з 15 березня 2022 року проходить військову службу. Для потреб служби отримував вибухову речовину для виконання бойових завдань. Під час служби отримав поранення та був направлений на реабілітацію. При перегляді своїх речей під час проходження реабілітації у рюкзаці за місцем свого проживання виявив порох, який зберігав без дозволу та який був знайдений у нього. На той час він обов`язки військової служби не виконував. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Зробив для себе належні висновки, розуміє наслідки своїх дій, свою вину визнає та щиро кається. Просить суд його суворо не карати, надати шанс на виправлення.

Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, запропонував обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора щодо запропонованого порядку дослідження доказів.

Зважаючи на те, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав їх встановленими у судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів, які характеризують особу ОСОБА_4 .

При цьому суд переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 . Роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв суспільно небезпечне діяння при встановлених у суді обставинах, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше не судимий, свою винуватість визнав повністю, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій.

Обставинами, що відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 від 11.08.2025 складеною начальником Гайсинського РС № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб) є середньою. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі обвинуваченого дані, те, що тяжких наслідків не настало, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст. 75 КК України, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання для обвинуваченого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Цивільний позов до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області на речові докази, підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання стосовно речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які пов`язані із проведенням судової вибухово - технічної експертизи № СЕ - 19/102-24/18239-ФХВР від 12.09.2024 становлять 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 коп., у відповідності до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Зважаючи на призначене покарання та поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65-67, 75, 76, 263 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Відповідно до положення ст. 165 Кримінально - виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 12.09.2024 на сипучу речовину, зовні схожу на порох, яку вилучено під час обшуку у АДРЕСА_2 та передано до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (вул. Чорновола, 2, селище Теплик Гайсинського району Вінницької області) - скасувати.

Речові докази:

- сипучу речовину, зовні схожу на порох, яку вилучено під час обшуку у АДРЕСА_2 та передано до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (вул. Чорновола, 2, селище Теплик Гайсинського району Вінницької області) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової вибухово - технічної експертизи № СЕ - 19/102-24/18239-ФХВР від 12.09.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 коп.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: