Справа № 581/184/25
Провадження № 1-кп/581/31/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в с-щі ОСОБА_6 кримінальне провадження №70000146, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки с-ща Липова Долина, громадянки України, із зареєстрованим місцем проживання та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжньої, непрацевлаштованою, із професійно-технічною освітою, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

1.1. 25 лютого 2025 року близько 15 год 40 хв у період введеного воєнного стану ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , помітила поруч із магазином ФОП « ОСОБА_7 », розташованого за адресою в АДРЕСА_2 , потерпілого ОСОБА_8 , який на той момент тримав в обох руках щойно придбані електричні прилади, які перебували в запакованому стані, а саме тепло-вентилятор спіральний торгової марки «Wiren», електричну спіральну настільну плиту на одну конфорку моделі «G-1000W».

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, підійшла в притул до потерпілого ОСОБА_8 , після чого обома руками взялася за упаковки із електроприладами (тепло-вентилятором спірального торгової марки «Wiren», вартістю 404,75 грн та електричною спіральною настільною плитою на 1 конфорку моделі «G-1000W» вартістю 305,50 грн) та, без виривання з рук потерпілого, забрала вказане майно, тримаючи упаковки в руках перед собою.

Після цього ОСОБА_4 , не зважаючи на словесні вимоги потерпілого повернути належне йому майно та, ігноруючи крики потерпілого про допомогу, адресовані стороннім особам, швидко пішла в напрямку вулиці Роменської селища Липова Долина Роменського району Сумської області, у такий спосіб залишивши місце скоєння нею кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном потерпілого на власний розсуд, завдавши йому збитків на загальну суму 710 грн 25 коп.

2.Позиція обвинуваченої щодо сутності пред`явленого обвинувачення та потерпілого

2.1. Допитана обвинувачена ОСОБА_4 у присутності її захисника під час судового розгляду винуватість у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення не визнала повністю та додатково суду пояснила суду про те, що вона 25 лютого 2025 року біля 15 год 30 хв поверталася додому зі сторони автовокзала в сторону центра селища Липова Долина та побачила дідуся із обігрівачем, вона підійшла до нього поспілкуватися і сказала йому що може чимось йому допомогти, після розмови із ним вона розвернулася та пішла від нього, а потерпілий почав кричати їй у слід щоб вона повернула пакет із його речами. Надалі до неї біля приміщення колишнього ДРАЦСу по АДРЕСА_2 підійшов військовий ОСОБА_9 та сказав, щоб вона повернула потерпілому його речі. Уточнювала, що вона не виривала із рук потерпілого пакет із речами, він стояв на лавочці, зазначене майно вона не викрадала та не мала такого бажання, коробку вона повернула потерпілому, поставивши йому ці речі на лавочку. Потерпілий кричав їй щоб вона повернула йому речі, які вона нібито викрала у нього, проте в руках вона тримала пакет із власними речами, які вона несла з роботи, коробку із речами вона взяла у руки лише біля лавки, коли вже підійшла до неї із власними речами.

2.2. Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання 25 червня 2025 року не з`явився, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Показання потерпілого наданні ним під час його допиту в суді наведені нижче.

3. Досліджені судом на стадії судового розгляду докази, які суд покладає в основу обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні

3.1. Показання потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив про те, що одного дня у лютому 2025 року він придбав у магазині необхідні йому речі (це була нова електроплитка, електровентилятор та нова запасна електроспираль для іншої плитки, які запаковано у коробку з картонного паперу) в магазині біля автостанції в с-щі ОСОБА_6 та після цього пішов на зупинку автобусу, де на лавочку поставив зазначені речі. До нього підійшла незнайому йому жінка та сказала, що хоче допомогти йому, казала що їй його шкода, проте надалі вона схопила його речі, які перебували на лавочці, та почала тікати (бігти) із місця події, що він особисто бачив. Він почав кричати їй у слід, хоч і не занадто голосно, говорячи їй щоб вона повернула йому речі, жінка (яка присутня в залі суду) перейшла на іншу сторону вулиці та він також перейшов вулицю за нею, пройшовши біля 500 метрів за нею, а надалі військовослужбовець наказав обвинуваченій повернути його речі, що вона і зробила в подальшому (вона принесла ці речі йому, тримаючи їх у руці, як наказав їй військовий, та поставила їх на лавочку). Уточнював, що він погоджується із визначеною в експертному порядку вартістю зазначених вище речей, він добровільно приймав участь у впізнанні затриманої, просив суд обвинувачену суворо не карати, із його рук обвинувачена не виривала ці речі, вони стояли на лавочці (він їх сам поставив туди, бо в руках постійно тримати їх через стан свого здоров`я не міг);

3.2. Протокол огляду місця події від 26 лютого 2025 року з фототаблицями до нього, проведеного за участі двох понятих, в якому відображено огляд слідчим дерев`яної лавки із урною та місцевості поряд із нею в с-щі Липова Долина по АДРЕСА_3 ;

3.3. Заява ОСОБА_8 на ім`я слідчого СВ Роменського РВП в Сумській області про залучення в якості потерпілого від протиправних дій невідомої йому жінки по заволодінню його майном 25 лютого 2025 року;

3.4. Протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 26 лютого 2025 року з фототаблицями та довідкою до нього, в якому відображено як слідчий надав для впізнання потерпілому по фото підозрювану ОСОБА_4 із чотирьох фотознімків різних жінок середнього (молодого) віку, на фото № 3 потерпілий впізнав ОСОБА_4 по особливостям її обличчя (високе чоло, вузькі очі, широкий ніс), особисто потерпілий пальцем вказав на вищевказане фото у присутності двох понятих;

3.5. Протокол огляду предметів від 25 лютого 2025 року з фототаблицями до нього, складений слідчим у присутності потерпілого, в якому відображено огляд нових настільної електроплити на одну конфорку із запасною спіраллю та спірального тепловентилятора із наведенням їх детального опису та технічних характеристик, а також постанова слідчого від 25 лютого 2025 року про визнання речовими доказами зазначеного майна із передачею під розписку потерпілому зазначених речей;

3.6. Висновок судової товарознавчої експертизи від 28 лютого 2025 року, проведеної на виконання постанови слідчого від 26 лютого 2025 року, згідно з яким ринкова вартість тепловентилятора спірального торгової марки Wiren потужністю 1900 Вт без втрати товарного вигляду на момент заволодіння ним становила 404,75 грн, а ринкова вартість електричної спіральної настільної плити на 1 комфорку без втрати товарної цінності станом на 25 лютого 2025 року становила 305,50 грн;

3.7. Протокол слідчого експерименту від 12 березня 2025 року з відеододатком на microSD карті до нього, проведеного за участі свідка ОСОБА_10 та в присутності двох понятих, в якому зафіксовано як свідок детально розповіла про те, що 25 лютого 2025 року біля 16 год в с-щі Липова Долина по вул. Полтавській вона бачила як ОСОБА_11 стояла та спілкувалася із потерпілим біля лавочки, їх розмову вона не чула, бо на той час перебувала в салоні автомобіля, електроплитка на той час лежала на лавочці, надалі вона бачила як потерпілий кричав їй віддати плитку та йшов за нею по іншій стороні вулиці, тримаючись за паркан (плитку він придбав у магазині ФОП ОСОБА_12 того дня), та йшов за нею, а після зупинення ОСОБА_4 ОСОБА_13 вона продовжувала із ним спілкуватися на протилежній від потерпілого стороні вулиці, говорячи що в руках вона тримає придбану нею плитку (арк. пров.99-104 т.1);

3.8. Протокол слідчого експерименту від 26 лютого 2025 року з двома відеододатками на microSD карті до нього, проведеного за участі свідка ОСОБА_14 та в присутності двох понятих, в якому зафіксовано як свідок детально розповів про те, що 25 лютого 2025 року біля 16 год в с-щі Липова Долина по вул. Полтавській він бачив як ОСОБА_8 підійшов до лавочки із двома пакунками в руках, а потім до нього підійшла ОСОБА_15 до потерпілого, їх розмову він не чув, бо на той час він перебував у салоні автомобіля, надалі ОСОБА_16 забрала у нього всі ці два пакунки та пішла від нього, тоді потерпілий кричав їй віддати йому його речі та йшов за нею по іншій стороні вулиці, тримаючись за паркан зеленого кольору, та намагався йти за нею, а цей свідок, побачивши це та як ОСОБА_15 у пришвидченому темпі рухається від потерпілого по вул. Полтавській в с-щі ОСОБА_6 , перегородив їй дорогу вже навпроти приміщення АТ «Ощадбанк», біля червоного паркану, висловивши вимогу повернути речі потерпілому, та після цього вона підійшла до лавочки і повернула лише один пакунок із тепловентилятором, а інший пакунок (пакет) вона продовжувала тримати при собі. Також свідок розповів те, що за його машиною був припаркований інший автомобіль, де також перебувала жінка, яка продавала ці речі потерпілому, та, вийшовши із машини, вона в присутності цього свідка говорила ОСОБА_17 про те навіщо вона забирає недавно придбане в магазині майно потерпілого, надалі він викликав поліцію та наказав ОСОБА_16 перебувати поряд із ним до приїзду поліцейських. Також свідок вказав на лавочку, де перебували потерпілий та ОСОБА_11 , та продемонстрував де свідок призупинив останню із речами потерпілого, де вона сказала йому що це придбані нею речі, та цей свідок особисто бачив як вона відкрито заволоділа цими речами потерпілого;

3.9. Протокол слідчого експерименту від 26 лютого 2025 року з трьома відеододатками на microSD карті до нього, проведеного за участі підозрюваної ОСОБА_4 та в присутності двох понятих, захисника підозрюваної, в якому зафіксовано як вона розповіла про те, що 25 лютого 2025 року біля 16 год в с-щі ОСОБА_6 по вул. Полтавській вона бачила чоловіка, який йшов, та вона звернулася до нього чи потрібно йому допомогти і довела його до лавочки, в руках він тримав один коробок, потім вона взяла в руки коробок із своїми речами, надалі вона пішла по вулиці і перейшла на іншу частину дороги, де її зупинив ОСОБА_9 , та сказав повернути потерпілому його речі та в подальшому вона підійшла до цього чоловіка зі своїм коробком, це майно вона мала намір віднести до місця свого проживання, потерпілий кричав їй щоб вона віддала йому його речі, які у нього нібито викрала, проте вона на це не реагувала. Надалі підозрювана вказала на лавочку, де перебував пакет потерпілого з електрообігрівачем, де вона його розмістила і де поставила його речі, і вона розвернулася та пішла зі своїм пакетом із коробком всередині з електроплиткою, а потім вона підійшла до потерпілого з коробком за вказівкою ОСОБА_18 , та продемонструвала як підозрювана повернулася до потерпілого та в руках тримала свою електроплитку, яку вона взяла із собою та намагалася відремонтувати її, а до потерпілого вона піднесла його плитку, узявши коробок із лавки, та повернула йому в руки, проте жодних речей (майна) у потерпілого вона не брала;

3.10. Протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки та відеозапису від 13 березня 2025 року, складений на виконання постанови слідчого від 13 березня 2025 року про здійснення зняття показань із технічних приладів і засобів відеозв`язку, які перебувають у володінні магазина «Аврора» в с-щі Липова Долина по вул. Полтавській, 27а, та протокол огляду речей і документів від 11 січня 2025 року із відеододатками та фототаблицею до нього, з якого вбачається придбання особою чоловічої статі речі у коробці, яку обрав в якості необхідного йому товару;

3.11. Показання свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила про те, що в лютому місяці 2025 року біля 15 год до магазину ФОП « ОСОБА_19 » зайшов ОСОБА_8 із упакованим тепловентилятором та спитав чи є у продажу електроплитка, подивившись електроплитку, він залишив магазин та потім повернувся до магазину та придбав її. Надалі, перебуваючи у салоні автомобіля, який був зупинений по вул. Полтавській в с-щі Липова Долина, неподалік магазина ФОП « ОСОБА_20 », вона побачила як потерпілий та обвинувачена стояли та спілкувалися через півгодини після продажу ОСОБА_8 електроплити, потім вона побачила як ОСОБА_11 пішла, тримаючи плитку в руках по вул. Полтавській в с-щі Липова Долина, а ОСОБА_21 кричав їй у слід щоб вона повернула його речі, рухаючись за нею вже по іншій стороні вулиці біля аптеки та зеленого паркану, не тримаючи у руках жодних речей. Надалі її зупинив ОСОБА_9 і почав говорити із ОСОБА_22 , до них підійшов потерпілий та даний свідок: під час розмови ОСОБА_23 запитав у обвинуваченої за плитку та вона відповіла що цю річ вона придбала особисто та вона їй належить, а даний свідок підтвердила факт купівлі цієї плитки у ФОП « ОСОБА_19 » незадовго до цієї події, потерпілий при собі у руках не тримав жодних речей, однак привідчинена картонна упаковка із електроплитою перебувала у руках обвинуваченої. Підтримала показання надані нею на стадії досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту за її участі;

3.12. Показання свідка ОСОБА_24 , який суду пояснив про те, що одного дня під час лікування ОСОБА_8 взимку 2025 року у стаціонарному відділенні КНП «Липоводолинська лікарня» медичний персонал виявив та доповів йому про випадок неповернення до стаціонару у вечірній час потерпілого, проте ближче до 23 год 00 хв тієї доби, протягом якої він чергував у відділенні, його привіз до лікарні поліцейський, попередньо о 19 год слідчий передзвонивши до лікарні та повідомивши про відкрите викрадення у ОСОБА_8 належного йому майна та проведення його допиту. За день до цього потерпілий повідомляв медичний персонал про те, що він піде придбавати у магазині електроплитку, проте вже наступного дня потерпілий цьому свідку розповів про те, що в с-щі ОСОБА_6 жінка у нього забрала із рук речі (якесь електроприладдя та електроплитку). За час лікування свідок ознак амнезії головного мозку у потерпілого не виявляв, провалів у його пам`яті він також не діагностував і такі симптоми не виявлялися у потерпілого, проте ОСОБА_8 страждає на хворобу, пов`язану із ураженням нервової системи з проявом валкості та ускладнень у русі в повсякденнному житті;

3.13. Показання свідки ОСОБА_25 , який суду пояснив про надходження на його мобільний телефон дзвінка від ОСОБА_18 із проханням приїхати до с-ща ОСОБА_6 та надати йому допомогу та після приїзду до селища він побачив ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , останній розповів про виявленні ним обставини викрадення ОСОБА_16 майна потерпілого. Він зареєстрував зазначену подію дзвінком на пульт «102» та розмістив обвинувачену та потерпілого в його службовому автомобілі до приїзду слідчо-оперативної групи. По приїзду на місце події він побачив перебуваючу з ознаками алкогольного сп`яніння обвинувачену (вона йому чітко не пояснила навіщо вона викрала майно у потерпілого, сказавши що це вчинила через стан сп`яніння), потерпілий у руках тримав дві коробки від новопридбаної електроплитки та тепловентилятора, далі він відвіз їх до м. Ромни на службовому автомобілі, перед цим він під`їхав на автомобілі до парковки КНП «Липоводолинська лікарня», він не бачив і не чув жодних погрозливих висловлювань ОСОБА_18 на адресу обвинуваченої, також він не бачив як він її хапав за шию;

3.14. Показання свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив про те, що 25 лютого 2025 року о 15 год 40 хв під час перебування в салоні автомобіля в с-щі Липова Долина по вул. Полтавській він особисто бачив як ОСОБА_15 підійшла до ОСОБА_8 (він стояв біля лавочки один) та забрала у нього із рук два пакунки (це були дві картонні коробки, які вона забрала із його рук, їх вона ривком із рук потерпілого не забирала) й, тримаючи їх перед собою, пішла від нього в іншу сторону, а потерпілий почав йти за нею, кричати щоб вона повернула йому його речі. Він, побачивши це, перестрів ОСОБА_16 навпроти приміщення ПАТ «Ощадббанк України» на вул. Полтавській в с-щі ОСОБА_6 , та сказав їй повернути речі потерпілому, обвинувачена виконала його вказівку, повернувши речі потерпілому. Також на місці події з`явилася жінка, яка працювала продавцем у магазині, де потерпілий у цей день купив тепловентилятор (вітродув) та електроплитку, підтвердивши що ці речі належать саме ОСОБА_8 (вона також перебувала в одній із машин поряд із місцем події та могла бачити те, що насправді відбувалося). При спілкуванні із ОСОБА_4 вона свідку нічого не говорила, також у неї при собі був пакет із її взуттям, який вона постійно тримала в руках; також він по телефону зателефонував поліцейському територіальної громади і сказав обвинуваченій бути поряд із ним, дочекатися приїзду поліцейського; під час перебування в службовому автомобілі поліцейський ОСОБА_25 потерпілому повторно передав зазначені два пакунки в руки (вміст двох коробок свідок не оглядав).

4. Процесуальні аспекти провадження даної справи

4.1. Витяг із ЄРДР, складений слідчим Роменського РВП ГУНП в Сумській області 25 лютого 2025 року ОСОБА_29 , про внесення відомостей до зазначеного реєстру за заявою потерпілого ОСОБА_8 по факту відкритого заволодіння його майном в с-щі ОСОБА_6 по вул. Полтавській, попередня кваліфікація діяння- ст.186 ч.4 КК України, кримінальному провадженню визначено № 0000146;

4.2. Заява ОСОБА_8 на ім`я слідчого СВ Роменського РВП в Сумській області про залучення в якості потерпілого від протиправних дій невідомої йому жінки по заволодінню його майном 25 лютого 2025 року;

4.3. Оголошені постанови керівників окружної прокуратури та органу досудового розслідування про визначення груп прокурорів та слідчих для процесуального керівництва й досудового розслідування злочину за ч.4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні № 0000146;

4.4. Рапорт поліцейського ОСОБА_30 від 25 лютого 2025 року про повідомлення керівника Роменського РВП ГУНП в Сумській області про надходження до нього інформації про вчинення відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 (тепловентилятора та електроплити) підозрюваною ОСОБА_4 в с-щі Липова Долина по вул. Полтавській.

5. Висновки суду щодо сутності сформульованого обвинувачення

5.1. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття даного процесуального рішення, у даній справі знаходить, що стороною обвинувачення доведена:

подія кримінального правопорушення та всі елементи об`єктивної та суб`єктивної сторони складу вищевказаного злочину: активні дії обвинуваченої по відкритому незаконному викраденню в умовах воєнного стану без застосування насильства та без прикладання фізичних зусиль для вилучення майна потерпілого (без застосування ривка), 25 лютого 2025 року близько 15 год 40 хв в с-щі Липова Долина загальною вартістю 710 грн 25 коп, наявність об`єкту посягання (два електроприлади, належні потерпілому ОСОБА_8 ) (пункти 1.1, 3.1-3.8, 3.10-3.14 даного вироку);

- установлена наявність суб`єкта вчинення вищенаведеного злочину (ним є осудна повнолітня фізична особа ОСОБА_4 );

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини у виді прямого умислу на заволодіння майном потерпілого та корисливий мотив (бажання обернути викрадене майно на власну користь). На думку суду, з урахуванням показань потерпілого та свідків, матеріалів слідчих експериментів установлено те, що змістом умислу протиправних дій ОСОБА_4 дійсно охоплювалося усвідомлення нею того факту, що вчинювані нею дії здійснюються в умовах очевидності, тобто вони мали відкритий для потерпілого або інших сторонніх осіб характер (пункти 1.1, 3.1-3.8, 3.10-3.14 даного вироку).

5.2. Таким чином, об`єктивно з`ясовані обставини справи, аналіз вищенаведених доказів, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України, дають підстави суду зробити висновок про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (тяжкого злочину), а її умисні дії, які полягали у відкритому викраденні 25 лютого 2025 року близько 15 год 40 хв в с-щі ОСОБА_6 на відкритій ділянці місцевості майна потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 710 грн 25 коп у період введеного воєнного стану, суд кваліфікує за частиною четвертою статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Окремо суд звертає увагу на тому, що у даній справі на стадії судового розгляду установлено вчинення обвинуваченою саме ненасильницького грабіжу без вчинення активних дій по вириванню обвинуваченою майна з рук потерпілого в умовах воєнного стану, ці дії кваліфікуються та охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, прокурор в порядку ст. 388 КПК України не змінив (не уточнив) обвинувачення в суді, а тому суд ухвалив обвинувальний вирок у межах визначеної прокурором формули обвинувачення із уточненням установленого способу вчинення обвинуваченою грабіжу, надавши доказову перевагу показанням потерпілого, свідків зі сторони обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_10 .

5.3. При ухваленні обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні суд керувався стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (як про це зазначив Європейський суд з прав людини у п. 161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Це пов`язується з тим, що суд визнає, що подані стороною обвинувачення у даному провадженні і досліджені судом вищенаведені докази є належними і допустимими, оскільки вони містять у собі фактичні відомості, які логічно та системно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт вчинення протиправного діяння та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, вони визначені як джерела доказування у КПК України, зібрані у порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законом.

На думку суду, з вище досліджених доказів достовірно установлена наявність всіх обов`язкових елементів складу злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 , а тому їх достатньо для ухвалення судом обвинувального вироку у даному провадженні.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона протиправно не заволодівала належним потерпілому майном є обраним нею способом захисту від пред`явленого їй обвинувачення у даній справі, також вони є неспроможними та повністю спростовуються дослідженими доказами у даній справі (п.1.1, 3.1-3.8, 3.10-3.14 даного вироку).

6. Призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення

6.1. При призначенні покарання ОСОБА_4 обставинами, які його пом`якшують, судом розглядається вчинення кримінального правопорушення вперше, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування (прийняття участі у слідчому експерименті, нечинення нею опору при її затриманні, фактичне повернення викраденого майна потерпілому до оформлення її затримання працівником поліції).

6.2. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не установлено.

6.3. Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, а вчинені нею дії незаконно посягали на майно потерпілого у період введеного воєнного часу на території України, особу обвинуваченої (є розлученою, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не є працевлаштованою та не отримує інших постійних доходів, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність у неї зареєстрованого та фактичного місця проживання в с-щі Липова Долина Роменського району Сумської області, раніше несудиму, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра, посередню характеристику за зареєстрованим місцем проживання (статусу депутата місцевої ради не має, проживає у квартирі в с-щі ОСОБА_6 разом із матір`ю та сином, інші відомості про соціальні та побутові відносини обвинуваченого на території селищної ради відсутні), наявність двох вищевказаних обставин, які пом`якшують її покарання, при відсутності обставин, які обтяжують покарання, ураховуючи наявність декілька обставин, які істотно знижують тяжкість вчиненого злочину (незначну вартість викраденого майна, яке було в цілісності повернуто потерпілому на стадії досудового розслідування, незаявлення потерпілим цивільного позову у даній справі, а також вчинення грабіжу без застосування фізичного насильства відносно потерпілого при протиправному заволодінні належним йому майном), суд уважає за необхідне застосувати при призначенні основного покарання, за вчинений обвинуваченою злочин, передбачений ст.186 ч.4 КК України, вимоги ст.69 ч.1 КК України, призначивши їй остаточне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік.

6.4. При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 інших альтернативних, менш суворих покарань, не визначених санкцією ч.4 ст.186 КК України, у виді штрафу та виправних робіт через відсутність офіційного доходу та працевлаштованості в обвинуваченої, а також покарань у виді громадських робіт, пробаційного нагляду та обмеження волі, оскільки їх застосування із урахуванням вчиненого діяння не є винятково необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченої в дусі законослухняності, їх застосування пов`язується із рядом наглядових, соціально-виховних заходів із залученням такої особи до праці без її повної ізоляції від суспільства, що з огляду на характер вчинених протиправних дій не призведе до її ефективного виправлення; на даний час арешт застосовується виключно для військовослужбовців. Підстав для призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 ч.1 КК України, ст.75 КК України, із урахуванням вищенаведених даних про її особу й обставин кримінального правопорушення, суд також не вбачає, оскільки під час розгляду даної справи обвинувачена не принесла вибачилася перед потерпілим за вчинені нею дії, вона особисто чи через близьких їй осіб не вживала заходів по відшкодуванню моральної шкоди чи іншим чином усунення завданих потерпілому незручностей та хвилювань, який був психологічно травмований внаслідок вчинених відносно нього дій з боку обвинуваченої, у виступах у судових дебатах та при зверненні до суду з останнім словом вона не висловила ознак усвідомленого переосмислення власних незаконних дій відносно потерпілого, тобто ОСОБА_4 не виявила щирого каяття у вчиненому тяжкому злочині.

На думку суду, вищенаведений висновок узгоджуються із висновком Європейського суду з прав людини з приводу подвійної мети кримінального покарання, згідно з яким «кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів (п.102 рішення цього суду у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09 жовтня 2003 року).

7. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

7.1. Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати у даній справі в розмірі 1591 грн 80 коп, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з обвинуваченої на підставі ч.1 ст.128 КПК України.

7.2. Речові докази у даній кримінальній справі слід залишити потерпілому як їх законному власнику.

7.3. Обраний запобіжний захід на стадії підготовчого провадження обвинуваченій у виді тримання під вартою залишити незмінним до набрання даним вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368,370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 186 Кримінального кодексу України, та призначити їй за цим законом основне покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити незмінним тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк її попереднього ув`язнення, починаючи з часу її затримання, з 22 год 34 хв 25 лютого 2025 року, і по день набрання даним вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 1591 грн 80 коп.

Речові докази у виді тепло¬вентилятора спіральний торгової марки «Wiren», електричної спіральної настільної плити на одну конфорку моделі «G-1000W» вважати повернутими їх законному володільцю: потерпілому ОСОБА_8 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченій та її захиснику, прокурору, потерпілому після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1