Провадження №11-сс/801/435/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисниці ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2025 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, Вінницької обл.., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Клопотання слідчого мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000163, внесеного до ЄРДР 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Установлено, що ОСОБА_8 призваний на військову службу по мобілізації 05.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 52 від 05.03.2022, старшого солдата запасу ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 1 відділення охорони з взводу охорони 3 роти охорони 6 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Крім того, цього ж дня Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Старший солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно з ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України стрілець 1 відділення охорони з взводу охорони 3 роти охорони 6 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

01.11.2024 в першій половині дня у старшого солдата ОСОБА_8 під час перебування в розташуванні військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 виник злочинний умисел ухилитися від проходження військової служби.

Так, старший солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою дезертирства, тобто ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволів командирів самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, доки 22.05.2025 близько 14:40 старший солдат ОСОБА_8 не був виявлений співробітниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_2 в напрямку Михайлівка (Укр.) - Кременчук (РМ) в районі пп/зн № 0149 на відстані 800 метрів від лінії державного кордону України при спробі перетину державного кордону України, чим кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_8 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби не повідомляв, а також проводив час на власний розсуд.

23.05.2025 ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 615 КПК України.

При цьому, жодного разу військовослужбовець ОСОБА_8 до органу досудового розслідування не з`явився та про причини неповернення на військову службу не пояснив.

У кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою.

Так, ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити паспорт громадянина України, військовий квиток та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_8 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК, не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 14 години 40 хвилин 21 липня 2025 року (відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

Постановлене рішення мотивоване тим, що наявними у провадженні доказами підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, а також на доведеність існування ризиків, передбаченого п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з огляду на особу підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисниця підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати стосовно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що підозрюваний визнає вину, щиро кається, брав участь у всіх процесуальних діях, стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження реального існування ризиків, які можуть слугувати підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Також прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На думку захисниці, слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків (дружини, двох малолітніх дітей), участь у бойових діях.

Позиції учасників кримінального провадження

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0004023 за фактом дезертирства, тобто самовільного залишенні військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Солдат ОСОБА_8 в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401 КК України, диспозиції ст. 408 КК України, є військовослужбовцем, а отже суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про особливості несення військової служби у час воєнного стану.

Так, слідчий суддя обґрунтовано врахував дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та які містяться у долучених матеріалах до клопотання, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування проведеного у військовій частині з додатками; протоколом допиту свідка; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування в судовому засіданні в суді першої інстанції доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом обставин, які характеризують підозрюваного, є безпідставними та спростовуються оскаржуваною ухвалою. Судом оцінено в сукупності такі обставини: достатню обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (у разі встановлення його вини) за кримінальне правопорушення, а також особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків та стан його здоров`я.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів в матеріалах провадження про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки і клопотання слідчого, і оскаржувана ухвала містить вичерпну відповідь про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя ухвалив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Так, ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, є обґрунтованим достатньою мірою, оскільки у разі доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що є свідомим для підозрюваного і може спонукати його до переховування, впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. До того ж, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного законного джерела доходу, тривалий час не повертався до військової частини. Крім того, до лікарів він не звертався та не має жодних захворювань, які б могли перешкоджати йому виконувати обов`язки військовослужбовця.

Колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування, якою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею небезпідставно не визначено підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що узгоджується з положенням частини 4 статті 183 КПК України, відповідно до якого під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Відомості про неможливість перебування підозрюваного ОСОБА_8 в умовах тримання під вартою за станом здоров`я в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для її скасування та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4