cправа №947/3189/25
провадження №1-кп/947/723/25
У Х В А Л А

18 серпня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , про відвід головуючого судді ОСОБА_1 по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року,

за участю: прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , їх захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Заяви про відвід.

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310; ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України.

18.08.2025 року, під час судового засідання, обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_8 заявили про відвід головуючого судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року.

В обґрунтування заяви обвинувачений ОСОБА_5 зокрема зазначив, що 10.07.2025 року, під час судового засідання, суддя ОСОБА_15 тричі запитав у прокурора про наявність клопотань, на що прокурор офіційно відповів , що клопотань не має. Незважаючи на це, прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке не містило жодних нових обставин або доказів, а базувалося лише на загальних фразах.

Вказував, що суддя ОСОБА_15 прийняв доводи прокурора без перевірки та аналізу, проігнорувавши відсутність нових доказів та порушивши принципи ст.22 КПК України.

Вважав, що такі дії створюють обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу згідно ст.75, 76 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилаючись на викладене, просив відвести суддю ОСОБА_1 від подальшого розгляду справи.

Захисник ОСОБА_6 в обґрунтування заяви про відвід зокрема зазначила, що 14.07.2025 року прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 в межах вищезазначеного кримінального провадження було подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В якому він просив продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

11.08.2025 року через ЄСІТС, їй стало відомо, що головуючий колегії суддів ОСОБА_1 направив службову записку керівнику апарату Київського районного суду м.Одеси з проханням вирішити питання про заміну судді-члена колегіїї ОСОБА_3 .

Після чого, 13.08.2025 року через ЄСІТС їй стало відомо, що головуючий колегії суддів ОСОБА_1 повторно направив службову записку керівнику апарату Київського районного суду м.Одеси та надіслав копію для відома голові Київського районного суду м.Одеси з аналогічним проханням вирішити питання про заміну судді-члена колегіїї ОСОБА_3 .

Звертала увагу, що вказані дії головуючого судді ОСОБА_1 суперечать вимогам КРК України. Жодна норма КПК України не передбачає повноважень головуючого судді давати вказівки про зміну судді-члена під час розпочатого судового розгляду, зокрема у випадку перебування судді у плановій щорічній відпустці.

Окрім того, незмінність складу суду, що прямо передбачено ч.1 ст.319 КПК України свідчить про те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених ч.2 ст.35 та ст.320 цього Кодексу.

Отже, вважала, що склад суду у кримінальному провадженні є незмінним, крім випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом, що прямо закріплено нормами ч.9 ст.35 КПК України.

Заявляла, що у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Положенням про автоматизовану систему документообігу суду закріплено, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом, що прямо закріплено ст.35 КПК України. Зокрема, п.9 ст.35 КПК України, передбачено, що склад суду у кримінальному провадженні є незмінним, крім випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

КПК України містить обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, закріплені нормами ст.75 КПК України.

Судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_3 відвід не заявлявся, а тому на підставі особистого прохання головуючого судді є процесуально неможливою. КПК України передбачає заміну лише прокурора чи захисника, але не члена судової колегії без наявності передбачених законом підстав.

Враховуючи викладене, у захисника виникли обґрунтовані сумніви стосовно неупередженості судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 .

Вказувала, що такі сумніви зумовлені вчиненням суддею ОСОБА_1 дій, які виходять за межі наданих йому процесуальних повноважень, а саме надання прямих вказівок щодо заміни члена судової колегії для розгляду клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 14.07.2025 року у кримінальному провадженні за №000269 від 14.04.2023 року.

Стверджувала, що головуючий суддя не вправі керуватися власними побажаннями чи міркуваннями, а повинен діяти виключно у межах і в спосіб, передбачений КПК України. Оскільки положення КПК України не передбачають заміни складу суду з підстав перебування судді у відпустці, такі обставини свідчать про наявність підстав для відводу головуючого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , що прямо передбачено п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Окремо зазначала, що ОСОБА_12 має двох захисників, адвокатів ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , які діють на підставі укладеного договору у межах даного кримінального провадження. Захисники були повідомлені, щодо призначення судового засідання на 18.08.2025 на 11:00, як у телефонному режимі, так і шляхом надсилання судових повісток.

Незважаючи на це, 15.08.2025 року головуючий суддя ОСОБА_1 , поза межами судового засідання та одноособово, постановив ухвалу про призначення захисників для участі в окремій процесуальній дії.

Виснувала, що такі дії суперечать вимогам ч.1 ст.48, ч.3 ст.49, ч.1 ст.53 КПК України, а також порушують гарантоване ст.59 Конституції України право особи на вільний вибір захисника.

Крім того, це є порушенням права на захист і справедливий суд, закріпленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та неодноразово підтвердженого у практиці Європейського суду з прав людини.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема п.4 ч.1 ст.75 КПК України, заявляла про відвід головуючому судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження №0000269 від 14.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України, та ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в обґрунтування заяви про відвід зокрема зазначив, 22.01.2025 року в підготовчому судовому засіданні з`ясувалося що обвинуваченому ОСОБА_17 не було вручено переклад обвинувального акту на азербайджанську мову, суд замість того щоб повернути обвинувальний акт прокурору продовжив розгляд справи, надаючи прокурору час для перекладу обвинувального акту на азербайджанську фактично суд допомагав прокурору виправляти його похибки чим порушив принцип безсторонності суду та право обвинуваченого знати в чому його обвинувачують.

Крім того, суддя відмовився розглядати його клопотання до продовження запобіжного заходу, що порушує принцип змагальності (ст.22 КПК). Так, 22.01.2025 року у судовому засіданні суд замість того щоб вирішити питання, яке необхідне вирішити першочергово про склад суду та роз`яснити обвинуваченим про їх права вирішує відразу розглядати клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою. На що обвинувачений заперечив та заявив, що у нього є ряд клопотань, які необхідно розглянути до розгляду цього клопотання, які суд проігнорував і почав автоматично продовження строків тримання під вартою не надавши йому можливості заявити клопотання про розгляд справи колегією суддів. Вважав, що фактично метою головуючого судді ОСОБА_1 було продовження строків тримання під вартою порушуючи право на справедливий законний безсторонній суд, одночасно задовольняючи та прикриваючи прокурора.

Вказував, що після заяви про колегіальний розгляд, суддя понад півтора місяці не передавав справу на автоматичний розподіл (ст.35 КПК). 23.01.2025 р. сторона захисту таки заявила клопотання про колегіальний розгляд справи, але суддя ОСОБА_1 не поспішав подавати на автоматичний розподіл справ, що є грубим порушенням.

Після цього, ним було проведено засідання 24.02.2025 року в якому суддя одноособово розглядав клопотання прокурора, також ще одне судове засідання будо проведено 14.03.2025 р. Фактично 23.01.2025 року було заявлено клопотання про колегіальний розгляд, а суддя ОСОБА_1 подав на автоматичний розподіл 14.03.2025 р. тим самим узурпувавши судову владу, затягнув судовий процес з метою допомогти прокурору надати переклад обвинувального акту ОСОБА_18 , що підтверджує той факт що суд зайняв сторону прокурора, фактично контролював, щоб прокурор встиг виконати виправлення своїх помилок та недоліків.

Крім того, 14.03.2025 року у судовому засіданні суддя ОСОБА_1 після вирішення про колегіальний розгляд 23.01.2025 р., ще раз підіймає питання чи дійсно сторона захисту хоче колегіальний розгляд, на що обвинувачений заявив, що він йому не довіряю і він не має права взагалі розглядати справу. Після того суддя таки подав на колегіальний розгляд і наступне засідання у складі колегії відбулося 17.03.2025 року, але суддя ОСОБА_1 якому було заявлено про недовіру до нього на підставі його поведінки в період з 22.01.2025 по 14.03.2025 року не здійснив самовідвід, тим самим показуючи свою зацікавленость у розгляді даної справи. В той час, європейській суд з прав людини каже що судді якщо було заявлено відвід або заявлено недовіру і він не зробив самовідвід це свідчить в його зацікавленості у розгляді справи.

Стверджував, що суддя незаконно призначив безоплатних адвокатів, хоча у нього є обрані захисники за договором. Це порушує ст.59 Конституції України та ст.54 КПК України (право на вільний вибір захисника). Йому стало відомо, що суддя ОСОБА_1 виніс постанову про залучення безкоштовних захисників з центру безоплатної правової допомоги на окрему процесуальну дію, тим самим намагаючись позбавити його і інших учасників кримінального провадження ефективного захисту, оскільки у нього є захисник, з яким укладено договір. Тим самим, суддя ще раз підкреслює свою зацікавленість любою ціною навіть порушуючи право на захист продовжити строки тримання під вартою, щоб задовольнити забаганки прокурора.

Крім того, суддя ОСОБА_1 позбавляє його права на захист. Ним було заявлене клопотання, що під час судового засідання, щоб реалізувати своє право на захист, він знаходився поруч із захисником, щоб під час судового розгляду міг радитися з ним та отримувати консультації стосовно свого захисту та обвинувачення, але суд не дає йому можливості реалізувати це право невідомо з яких причин, посилаючись на те, що начебто конвой не може забезпечити безпеку.

Вважав, щоб конвой здійснив заходи безпеки, суд повинен постановити відповідну ухвалу, якою зобов`язати начальника конвою забезпечити заходи безпеки, щоб всі учасники змогли реалізувати своє право на захист. Знаходячись у клітці, він не чує і не розуміє здебільшого, що каже суд, прокурор та не має змоги отримувати консультації свого захисника. Окрім того почуваю себе звіром у клітці, що принижує його людську гідність та задає йому душевних страждань. Для нього це катування.

Також вважав, що суддя спеціально для проведення засідання за клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу організував достроковий вихід іншого судді, який перебував у відпустці, що створює обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Мені стало відомо, що суддя організував відзив з відпустки судді Прохорова, що свідчить про його сильну зацікавленість в розгляданні його клопотання та сіє сумніви у його неупередженості.

Таким чином, на підставі всього вищевикладеного та сукупності фактів поведінки суддів, починаючи з 22 січня по 18 серпня 2025 року у стороннього спостерігача створюються обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, просив: задовольнити його заяву та відвести суддю ОСОБА_1 від розгляду даного кримінального провадження; передати справу для визначення іншого складу суду в порядку автоматизованого розподілу.

Захисник ОСОБА_19 в обґрунтування заяви про відвід зокрема зазначив, що в ході судового засідання 10.07.2025 наступне судове засідання було призначене на 13.00 год. 03.09.2025. Проте, судом на 18.08.2025 призначено позачергове судове засідання.

Вважав, що суддя ОСОБА_1 не може брати участь у подальшому розгляді справи і підлягає відводу з наступних підстав.

Відповідно до ст.75, 80 КПК України, суддя підлягає відводу, якщо його дії або рішення викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості чи об`єктивності.

У ході розгляду кримінального провадження головуючий суддя ОСОБА_1 без жодних на те підстав, одноособово 15.08.2025 виніс ухвалу про залучення захисників у кримінальному провадженні №0000269 від 14.04.2023 з Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги обвинуваченим, в тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , попри те, що у кримінальному провадженні вже бере участь захисник вказаних обвинувачених за угодою. Це суперечить положенням ст.20, 54 КПК України та ст.59 Конституції України, які гарантують право особи на вільний вибір захисника.

Вказував, що судова повістка про виклик в судове засідання на 11:00 год. 18.08.2025 захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_20 адвокату ОСОБА_8 направлена 15.08.2025 о 16.39 год. на електронну пошту, після винесення ухвали про залучення захисників з Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги. Заяв та клопотань про неможливість участі у судовому засіданні ОСОБА_8 до суду не подавалось.

Стверджував, що суддя не з`ясував позицію обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо небажання відмовитися від обраного ними захисника та фактично нав`язав інших адвокатів, що є прямим порушенням права на захист.

У цих діях вбачаються ознаки упередженості судді та істотного порушення прав обвинувачених, які ставлять під сумнів його об`єктивність у подальшому розгляді справи, зокрема при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, просив відвести суддю ОСОБА_1 від розгляду справи №947/3189/25 за обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

2. Позиції інших учасників.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_21 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , їх захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_6 підтримали заяву про відвід.

Прокурор проти задоволення заяви про відвід заперечував.

3. Мотиви та висновки суду.

Заслухавши заявника, ознайомившись із заявою та дослідивши надані документи, суд виходить з наступного.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відвід як процесуальний інститут, що містить підстави, за яких суддя, слідчий суддя не може брати участь у конкретному кримінальному провадженні. Перелік таких підстав, передбачений ст.ст.75, 76 КПК України.

При цьому, вказані підстави поділяються як на загальні, передбачені ст.75 КПК України, так і на спеціальні, передбачені ст.76 КПК України.

З доводів обвинувачених та захисників вбачається, що головуючий суддя ОСОБА_1 підлягає відводу, так як: 1) так як у минулому судовому засіданні декілька разів спитав у прокурора про наявність клопотань; 2) намагався змінити суддю члена колегії суддів ОСОБА_3 на іншого; 3) залучив одноособово обвинуваченим захисників за призначенням незважаючи на те, що у них є обрані ними захисники; 4) не повернув прокурора обвинувальний акт, коли обвинувачений ОСОБА_21 повідомив, що не отримував обвинувальний акт у перекладі на азербайджанську мову; 5) не розглянув клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про колегіальний розгляді до вирішення питання про продовження строків тримання під вартою та затягував призначати колегіальний розгляд; 6) суддя ОСОБА_1 не заявив собі самовідвід, коли обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що не довіряє головуючому; 7) головуючий суддя позбавляє ОСОБА_7 права на захист, оскільки не виносить ухвали, якою б зобов`язав начальника конвою забезпечити заходи безпеки, щоб всі учасники змогли реалізувати своє право на захист та перебувати поруч із захисниками, а не у клітці; 8) суддя спеціально для проведення засідання за клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу організував достроковий вихід іншого судді, який перебував у відпустці.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

На думку суду, упередженість не є абстрактним поняттям, а має певні ознаки, тобто об`єктивні факти, обставини чи закономірності, які супроводжують діяння та які самі по собі або в поєднанні з іншими фактами чи обставинами вказують на те, що дії особи були частково або повністю мотивовані будь-якою формою негативного ставлення до певної особи та вчинялися всупереч інтересам такої особи у спосіб, що не передбачений КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Суду під час судового розгляду не надано будь яких доказів про наявність у головуючого судді ОСОБА_1 мотиву, який визначає спрямованість його дій на шкоду або всупереч інтересам обвинуваченим ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 .

Суд вважає, що сам по собі факт залучення захисників (у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою) для проведення окремої процесуальної дії, - участі у розгляді клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою у дату, яка була раніше не узгоджена з іншими захисниками, так як клопотання було подана прокурором в той час, коли один з членів колегії суддів перебував у відпустці, та враховуючи невідкладність випадку, - строк тримання під вартою спливав 23.08.2025 року, в той час, коли інший член колегії суддів перебував у відпустці, а також вимоги ч.3 ст.331 КПК України, не свідчить про наявність у головуючого судді ОСОБА_1 мотиву вчиняти певні дії на шкоду обвинуваченим.

Крім того, з чотирьох залучених захисників за призначенням, лише один з них ОСОБА_11 приймає участь у розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою, оскільки захисник ОСОБА_23 у призначений час в судове засідання з`явитися не змога через зайнятість в іншій справі, а інтереси інших обвинувачених захищали обрані ними захисники. Водночас, розгляд справи по суті не проводився.

Відповідно до ч.1 ст.321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків.

Таким чином, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про не першочерговий розгляд його клопотання про колегіальний розгляді до вирішення питання про продовження строків тримання під вартою та затягування призначення колегіального розгляду також є безпідставними, оскільки головуючий розглядав клопотання учасників у порядку їх надходження до суду.

Питання щодо не повернення прокурора обвинувального акту, коли обвинувачений ОСОБА_21 повідомив, що не отримував обвинувальний акт у перекладі на азербайджанську мову, вже було розглянуто та вирішено колегіально судом у підготовчому судовому засіданні.

Відносно того, що головуючий суддя не заявив собі самовідвід, то це питання не може вирішуватися колегією суддів, оскільки можливість винесення об`єктивного рішення у справі належить до внутрішньої оцінки конкретного судді виходячи з об`єктивних обставин, а які конкретно сумніви могли виникнути у стороннього спостерігача в неупередженості судді ОСОБА_1 , обвинувачений ОСОБА_7 не зазначив.

Щодо звернень до прокурора про наявність клопотань, то суд вважає, що це також не свідчить про упередженість головуючого судді ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні 10.07.2025 року була присутня нова прокурор і головуючий лише переконався про готовність її приймати участь у розгляді справи.

Щодо заміни судді члена колегії суддів ОСОБА_3 на іншого, то суд вважає за необхідне звернути увагу, що головуючий діяв відповідно до ч.1 ст.319 КПК України, п.2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та обставин невідкладного випадку надходження від прокурора клопотання про продовження строків тримання під вартою в той час, коли головуючий перебував у відпустці, та закінчення строків тримання під вартою, в той час, коли інший член колегії суддів також перебував у відпустці до 01.09.2025 року.

Тож, вказані дії головуючого, на думку суду також не свідчить про наявність у головуючого судді ОСОБА_1 мотиву вчиняти певні дії на шкоду обвинуваченим.

Щодо не винесення головуючим ухвали, якою б він зобов`язав начальника конвою забезпечити заходи безпеки, щоб всі учасники змогли реалізувати своє право на захист та перебувати поруч із захисниками, а не у клітці, то суд вважає за необхідне зазначити, що положення КПК України не передбачають винесення такої ухвали. До того ж, обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою та знаходиться у кабіні для розміщення обвинувачених, а його перебування поза межами вказаної кабіни можливе лише після погодження начальника варти.

Обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснювалося, що якщо він бажає приймати участь поруч зі своїм захисником, то він може заявити про це суду, щоб суд кожного разу узгоджував це з начальником варти.

Щодо дострокового виходу іншого судді з відпустки, що вказані твердження є також необґрунтованим та безпідставними, оскільки головуючий суддя не займає адміністративну посаду та не наділений таким правом.

У справі «Castillo Algar v. Spain» (79/1997/863/1074) Європейський суд з прав людини зокрема зазначив, що стосується суб`єктивного критерію, Суд повторює, що особиста неупередженість судді має презюмуватися, доки не буде доведено протилежне (п.44).

Таким чином, суд робить висновок, що стороною захисту не доведені обставини, які свідчать про упередженість головуючого судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, а тому заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , про відвід головуючого судді ОСОБА_1 по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.78, 81, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , про відвід головуючого судді ОСОБА_1 по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3