Провадження № 11-кп/824/5392/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 жовтня 2025 року включно; продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 жовтня 2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, або визначити обвинуваченим заставу вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що стороною обвинувачення не доведено обгрнутованість існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинувачених, не обгрнутовано неможливості застосування до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу. Також, звертає увагу на те, що місцевим судом не взято до уваги дані про обвинувачених, які мають міцні соціальні зв`язки, малолітніх дітей на утриманні, постійне місце проживання у м. Києві,

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши надані до апеляційного суду матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Так, під час розгляду судом встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, та, з огляду на тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченим в разі визнання їх винними у сукупності з даними щодо особи обвинувачених, а саме їхвіку, стану здоров`я, сімейного стан, дійшов до висновку про те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, є реальними та не зменшились.

Судом встановлено, що ризик втечі є реальним, а достатні стримуючі фактори, які би свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.При цьому належні гарантії, які би переважав даний ризик, та свідчили про забезпечення явки обвинувачених до суду - відсутні. Також, з огляду на відсутність доказів підтвердженого джерела доходу та наявності міцних соціальних і сімейних зав`язків обвинувачених суд встановив, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є реальним. Крім того, судовий розгляд фактично тільки розпочато, і ризик впливу на свідків та обвинуваченими один на одного, а також знищення, схову, спотворення будь-якої із речей чи документів продовжує існувати.

Таким чином, місцевим судом у повній мірі перевірено та встановлено обгрунтоване існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, на підставі чого зроблено вмотивований висновок, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Всупереч доводів захисника, судом першої інстанції надано оцінку даним про обвинувачених та зроблено висновок про те, що наявність певних соціальних зв`язків, за відсутності інших обставин, та з врахуванням наведених ризиків, не свідчать про наявність належних гарантій явки обвинувачених до суду та відповідно не можуть бути підставою для прийняття рішення про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги захисника, місцевим судом у повній мірі перевірено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою.

Відтак, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, та у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, обгрунтовану та вмотивовану - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_7, ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 жовтня 2025 року включно - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: