Справа № 598/642/25
провадження № 1-кп/598/116/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Збаражі матеріали кримінального провадження №598/2659/24 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Доброводи, Збаразького району, Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не депутата, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

за ст.126-1 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному будинку по АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 ..

Так, 31 серпня 2024 року, 01 вересня 2024 року, 04 березня 2025 року та 05 березня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 , систематично, перебуваючи за місцем свого проживання, систематично вчиняв акти домашнього насильства по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , які виражались у формі психологічного насильства, а саме в словесних образах, погрозах побиття, що викликало в потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинила емоційну невпевненість, завдало шкоду її психічному здоров`ю.

За вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановами Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2024 року та 10 березня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надалі, 19 березня 2025 року приблизно о 09:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , діючи систематично, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де він проживає разом із своєю матір`ю потерпілою ОСОБА_5 , під час словесного конфлікту, що виник на ґрунті особистих, неприязних відносин, умисно вчинив психологічне домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , а саме що виражав на її адресу словесні образи, ображав нецензурною лайкою та чинив психологічний тиск, чим викликав у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Внаслідок систематичних протиправних дій потерпілій ОСОБА_5 завдані психологічні страждання, що носить психотравмуючий характер, обумовлює накопичення переживань за своє здоров`я, тривожного очікування, напруги, страху, почуттів приниженої гідності та образи, що є грубим порушенням норм щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загально визначені норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободи та особистої недоторканість.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обвинувачений ОСОБА_4 є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і пояснив, що у серпні, вересні 2024 року та березні 2025 року по місцю проживання в с.Доброводи, під час словесних конфліктів, що виникали між ним та матір`ю ОСОБА_5 , ображав потерпілу нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою.

У вчиненому ОСОБА_4 розкаюється та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, приймаючи до уваги те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, його характеризуючи дані, що здійснює догляд за батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує постійного догляду, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції, передбаченої статтею за дане кримінальне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373,374 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення його для проходження програми для кривдників.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7