Справа №345/1724/25
Провадження № 1-кп/345/215/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калуш кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта повна середня, одруженого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, громадянин України, українць, раніше судимого вироком суду від 22.10.2024 за ст.126-1 КК України,

за ст.ст.126-1, 390-1 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої та умисне невиконання обмежувальних приписів.

Кримінальні правопорушення скоєно за таких обставин.

ОСОБА_3 , перебуваючи з 09.03.2023 на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», умисно та безпричинно, протягом тривалого часу, знаходячись по місцю свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні, штовханні та нанесенні тілесних ушкоджень, що погіршило якість її життя та заподіяло шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю.

В результаті протиправних дій, вчинених відносно своєї дружини ОСОБА_6 , які мали місце 29.09.2024, ОСОБА_3 постановою Калуського міськрайонного суду від 21.10.2024 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, за вчинення протиправних дій, вчинених відносно своєї дружини ОСОБА_6 , які мали місце 27.12.2024, ОСОБА_3 постановою Калуського міськрайонного суду від 13.01.2025 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Також, за вчинення протиправних дій, вчинених відносно своєї дружини ОСОБА_6 , які мали місце 07.03.2025, ОСОБА_3 постановою Калуського міськрайонного суду від 14.03.2025 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , що призвело до її психологічного та фізичного страждання та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 26.01.2025 близько 19:00 год. год. ОСОБА_3 перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинив конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_6 , ображав її, висловлювався в сторону дружини нецензурними словами, принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою та умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс удар рукою в область обличчя. Від описаних дій ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки правого ока, забій м`яких тканин із травматичним набряком та синцем нижньої повіки правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до висновку експерта №9 від 03.02.2025 року.

В результаті таких протиправних дій, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 психологічних страждань та погіршив якість життя потерпілої.

Продовжуючи свої протиправні дії, 23.03.2025 близько 12:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинив конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_6 , ображав її, висловлювався в сторону дружини нецензурними словами, принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав психологічних страждань та погіршив якість життя потерпілої.

Того ж дня, 23.03.2025 близько 16:10 год. год. ОСОБА_3 перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинив конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_6 , ображав її, висловлювався в сторону дружини нецензурними словами, принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою та умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс удар рукою в область обличчя. Від описаних дій ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока, забій м`яких тканин із травматичним набряком та синцем нижньої повіки лівого ока та лівої виличної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до висновку експерта №40 від 25.03.2025 року.

В результаті таких протиправних дій ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 психологічних страждань та погіршив якість життя потерпілої.

Такі систематичні, умисні, протиправні дії ОСОБА_3 , що виразились у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лексики на адресу своєї дружини, приниженні її честі, гідності, погрозах фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим у ОСОБА_6 виникли побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психологічному здоров`ю.

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024, який набрав законної сили 22.11.2024 року встановлено обмежувальний захід відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України, якими ОСОБА_3 , заборонено: перебувати за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 будучи ознайомлений із вирок Калуського міськрайонного суду від 22.10.2024, який набрав законної сили 22.11.2024 року, в якому встановлено обмежувальний захід, не маючи наміру дотримуватися його, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст.129, 129-1 Конституції України, згідно з якими судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України, достовірно знаючи, що йому заборонено: перебувати за адресою АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяця, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, порушував обмежувальний захід.

Так, 27.12.2024 року близько 20.20. год. прийшов за адресою по АДРЕСА_2 , де вчинив словесний конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_6 в ході якого принижував її та залякував фізичною розправою, чим умисно не виконав встановлений вироком суду обмежувальний захід, який був до нього застосований.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, 30.12.2024 близько 19:00 год. знову прийшов за адресою по АДРЕСА_2 , де вчинив словесний конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_6 , в ході якого словесно ображав, чим умисно не виконав встановлений вироком суду обмежувальний захід, який був до нього застосований.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно в січні місяці та березні місяці 2025 неодноразово вчиняв конфлікти із своєю дружиною ОСОБА_6 , ображав її, висловлювався в її сторону нецензурними словами та бив її. Дружина після цього викликала поліцію і його забирали у відділ. Він дійсно був засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024, в якому встановлено обмежувальний захід, порушував обмежувальний захід та в грудні місяці 2024 прийшов за адресою по АДРЕСА_2 , де вчинив словесний конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_6 в ході якого принижував її та залякував фізичною розправою. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв, що більше подібного не вчинить. Просив суворо його не карати.

Захисник в судовому засіданні просив суд при призначенні його підзахисному покарання врахувати те, що він вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, помирився з потерпілою, вона просить суворо його не карати та просить призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.ст.126-1, 390-1 КК України та призначити покарання: за ст.126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць; за ст.390-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді пробаційного нагляду за правилами стю72 КК України одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду остаточно призначити покарання 1 рік 2 місяці обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 строком на 3 (три) місяці та направлення для проходження програми для кривдників строк на 3 місяці.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ст.ст.126-1, 390-1 КК України, підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що дійсно в січні місяці та березні місяці 2025 ОСОБА_3 неодноразово вчиняв конфлікти із нею, ображав її, висловлювався в її сторону нецензурними словами та наносив їй побої. Вона після цього викликала поліцію і його забирали у відділ. Також він порушував обмежувальний захід та в грудні місяці 2024 прийшов за місцем її проживання і вчинив словесний конфлікт із нею в ході якого принижував її та залякував фізичною розправою. На даний час вони помирилися тому просить суд суворо ОСОБА_3 не карати, жодних претензій до нього не має.

Крім повного визнання своєї провини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.126-1, 390-1 КК України підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.01.2025 з якої вбачається, що ОСОБА_6 26.01.2025 року звернулась до Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області з приводу прийняття мір відносно ОСОБА_3 , який 26.01.2025 біля 19.00 вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме, виражався відносно неї нецензурною лайкою та вдарив її кулаком в праве око (т.а.с.46-47 );

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.03.2025 з якої вбачається, що ОСОБА_6 24.03.2025 року звернулась до Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області з приводу прийняття мір відносно ОСОБА_3 , який 24.03.2025 біля 16.10 вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме, виражався відносно неї нецензурною лайкою, погрожував їй та вдарив її кулаком в праве око (т.а.с.48-49 );

- висновком експерта №9 від 03.02.2025 відповідно до якого, у ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження: синець верхньої повіки правого ока, забій мяких тканин з травматичним набряком та синцем нижньої повіки правого ока, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись як внаслідок нанесення ударів такими предметами (можливо руками, ногами, чи будь-яким іншим тупим предметом) у вказану вище ділянку тіла та при ударах вказаною вище ділянкою тіла об тупі тверді предмети, можуть відповідати терміну , а саме: 26.01.2025, і відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с.50-51);

- висновком експерта №40 від 25.03.2025 відповідно до якого, у ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження: синець верхньої повіки лівого ока, забій мяких тканин з травматичним набряком та синцем нижньої повіки лівого ока та лівої виличної ділянки, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись як внаслідок нанесення ударів такими предметами (можливо руками, ногами, чи будь-яким іншим тупим предметом) у вказану вище ділянку тіла так і при падінні на площину, та і при ударах вказаною вище ділянкою тіла об тупі тверді предмети, можуть відповідати терміну , а саме: 23.03.2025, і відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с.52-53);

- комплексним психологічним дослідженям Калуським міським центром соціальних служб від 30.01.2025, яким було встановлено, що вчинене відносно ОСОБА_6 домашнє насильство з боку ОСОБА_3 , який застосовував відносно неї образи, погрози фізичною розправою, залякування, застосовував фізичну силу, пошкоджував її майно сильно впливає та погіршує стан її здоровя, спостерігається підвищена тривожність, неспокій, страх за своє життя. Їй рекомендовано психотерапевтичну роботу з психологом , нормалізувати середовище для зниження відчуття тривожності і дересивних станів, надати психологічний захист для повернення базового відчуття безпеки (а.с.59);

- комплексним психологічним дослідженям Калуським міським центром соціальних служб від 26.03.2025, яким було встановлено, що вчинене відносно ОСОБА_6 домашнє насильство з боку ОСОБА_3 , який застосовував відносно неї образи, погрози фізичною розправою, залякування, застосовував фізичну силу, пошкоджував її майно сильно впливає та погіршує стан її здоровя, спостерігається підвищена тривожність, неспокій, страх за своє життя. Їй рекомендовано психотерапевтичну роботу з психологом , нормалізувати середовище для зниження відчуття тривожності і дересивних станів, надати психологічний захист для повернення базового відчуття безпеки (а.с.60);

- постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.10.2024, у відповідності до якої вбачається, що ОСОБА_3 29.09.2024 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_6 та його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу (а.с. 69);

- постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2025, у відповідності до якої вбачається, що ОСОБА_3 27.12.2024 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_6 та його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу (а.с. 71-72);

- постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.03.2025, у відповідності до якої вбачається, що ОСОБА_3 07.03.2025 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_6 та його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу (а.с. 74);

- інформацією Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області у відповідності до якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на профілактичному обліку у відділі превенції Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, як «кривдник» (а.с.81);

- відповідно до вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024, вбачається, що ОСОБА_3 систематично вчиняв насильство відносно дружини ОСОБА_6 , що призвело до страждань , погіршення якості життя потерпілої та його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України та призначено покарання у вигляді апробаційного нагляду строком на 1 рік (а.с. 75-76);

- відповідно до довідки Калуського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений 22.10.2024 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст.126-1 КК України та призначено покарання у вигляді апробаційного нагляду строком на 1 рік.Станом на 22.05.2025 відбув 5 місяців 13 днів, невідбута частина покарання становить 6 місяців 18 днів (а.с.91).

Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо дружини ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи та за ст. 390-1 КК України, оскільки він умисно не виконував виданий судом обмежувальний припис відносно дружини ОСОБА_6 ..

При цьому, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив декілька тотожних кримінальних правопорушень, а відтак, кваліфікація його дій за ст.390-1 КК України є вірною за всіма епізодами, що узгоджується з висновками Верховний Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладеними у постанові від 22 травня 2018 року у справі №187/1354/15 (провадження №51-1017км18), згідно якої вчинення кількох епізодів тотожних злочинів повинно кваліфікуватися за однією статтею КК України, а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття, а обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до вимог ст. 67 КК України визнає вчинення злочину особою повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ст. 126-1 КК України) та проступками (ст. 390-1 КК України), дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, те, що такий раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, проте на шлях виправлення не став та вчинив нове аналогічне кримінальне правопорушення, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, є непрацюючим та за місцем проживання на нього відсутні негативні характеристики, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо можливості призначити обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням ст.69 КК України, оскільки відсутня достатня кількість обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання з урахування положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі у розмірі, визначеному санкціями ст. 126-1, ст. 390-1 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, судом установлено, що ОСОБА_3 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 було засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та йому призначено покарання у виді апробаційного нагляду строком на 1 рік. Останній покарання повністю не відбув. Таким чином, після постановлення вказаного вище вироку встановлено, що ОСОБА_3 призначене судом покарання не відбув та під час прорбаційного нагляду скоїв нові кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 126-1, 390-1 КК України, не відбувши покарання, призначене вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024, то остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України і частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді пробаційного нагляду за правилами ст.72 КК України, за якими одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно із ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винуватою та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, наявності пом`якшуючих обставин таких як: щире каяття у вчиненому, повне визнання вини, відсутності тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, думку потерпілої, яка просить обвинуваченого суворо не карати, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, 390-1 КК України та призначити покарання:

за ст.126-1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць,

за ст.390-1 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Згідно ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим остаточно призначити покарання 1 рік 1 місяць обмеження волі.

Відповідно до ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді пробаційного нагляду за правилами ст.72 КК України, за якими одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду остаточно призначити покарання 1 рік 2 місяці обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_6 , яка постраждала від домашнього насильстваза адресою АДРЕСА_1 строком на 3 (три) місяці та направлення для проходження програми для кривдників строк на 3 місяці.

Речові докази:

- оптичний носій DVD-R диск із наявними відео файлами з портативних відео реєстраторів працівників СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області по факту домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , що мало місце 26.01.2025 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний носій DVD-R диск із наявними відео файлами з портативних відео реєстраторів працівників СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області по факту домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , що мало місце 23.03.2025 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя