Справа № 199/8519/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зі слів має малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого,

якому 18 червня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2025 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в обґрунтування якого послався на те, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , 17 червня 2025 року, близько 13 години 20 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, впевнившись, що в будинку ніхто не перебуває та за його діями ніхто не спостерігає, цілком усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, заздалегідь знаючи, що огорожа території домоволодіння не перешкоджає проникненню туди сторонніх осіб через наявні пошкодження та відсутність замикаючих пристроїв, шляхом вільного доступу, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння де, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю будь-яких осіб в будинку та на території домоволодіння, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, цілком розуміючи незаконність свого входження (потрапляння) в житло та перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в нього права на перебування там, де знаходиться майно, яким він бажає незаконно заволодіти, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відчиненим вікном житлового будинку, проник в середину житла, звідки викрав речі, а саме: подовжувач довжиною 30 метрів помаранчевого кольору на пластиковій підставці синього кольору, подовжувач довжиною 50 метрів помаранчевого кольору, болгарка синього кольору фірми «Stem» с/н MEGV0050401-AV-80505AW (1286), дриль «Ритм» ДЭУ - 650, зеленого кольору, №42001006, дриль ударна, помаранчевого кольору без маркування, набір дрилю з насадками у пластиковому кейсі чорного кольору фірма STARTEX, олива для змащування ланцюга та шини об`ємом 1л. SEQUOA, пляшка горілки «Абсолют» об`ємом 0,5л., пляшка шампанського «Cricova» , кавомолка «Мулінекс», модель A59143F, які належать потерпілій ОСОБА_7 , останній визначив їх предметом свого злочинного посягання, після чого, тримаючи викрадене майно безпосередньо при собі, однак був затриманий поліцією охорони. Таким чином солдат ОСОБА_4 виконав усі можливі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, чим намагався спричинити потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1484 від 18.06.2025 на суму 3791 грн. 61 коп.. За викладених обставин, враховуючи особу підозрюваного, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України (переховування від органу органів досудового розслідування та/або суду, вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення), слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний, його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, суд враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

За змістом ст.ст.176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000650, кваліфікованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3, ст.185 ч.4 КК України, та розпочатого за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

18 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.4 КК України, за який підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання копіями протоколів: огляду місця події, допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.06.2025, додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.06.2025, допиту свідка ОСОБА_8 від 18.06.2025, допиту свідка ОСОБА_9 від 18.06.2025, а також іншими матеріалами клопотання в їх сукупності та взаємозв`язку.

Також, на думку суду, доведеними є зазначені в клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення обґрунтованим є висновок, що ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання. А з огляду на відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, заявлений в клопотанні ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тому з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до нього, є тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований та не має сталого заробітку, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного про який він та його захисник просять є недоцільним.

При цьому відповідно до ст.183 ч.3 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним, його майнового та сімейного стану, даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених даним кодексом, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, а саме в розмірі 21 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 63588 гривень, та в разі внесення застави покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, але в межах строків досудового розслідування, тобто до 15 серпня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 21 прожиткового мінімуму для працездатний осіб, тобто в сумі 63588 гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, але в межах строків досудового розслідування, тобто до 15 серпня 2025 року включно, будуть покладені наступні обов`язки:

-не відлучатися з населеного пункту за місцем свого фактичного проживання/перебування без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду);

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати до слідчого, прокурора або до суду на кожний виклик.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1