Провадження №: 1-кп/755/1127/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у межах кримінального провадження №0000853 від 01.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження, в якому ухвалою суду від 30.05.2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено застосування покладенням обов?язків, передбачених ст.194 КПК України до 04 серпня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор клопотав про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник проти продовження строку дії обов?язків, передбачених ст.194 КПК України заперечували, з підстав викладених у клопотанні про скасування запобіжного заходу.

Інші учасники кримінального провадження поклались на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи актуальність встановлених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ризиків на сьогодні, суд дійшов до висновку, що вони не змінились та продовжують існувати, адже обвинувачений і дотепер має можливість вчинити дії, передбачені п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про неможливість скасування запобіжного заходу у виді застави, суд виходить з того, чи обґрунтовується таке зменшення потребами судового розгляду та чи буде такий захід ефективним стримуючим фактором для запобігання переховування від суду або впливу на свідків.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, який наголошує, що запобіжний захід має задовольняти вимогу пропорційності, бути необхідним для забезпечення присутності особи в суді, але з урахуванням того чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї мети.

На цій стадії судового провадження щодо обвинуваченого діють обов?язки, визначені ст.42 КПК України.

Суд констатує, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді встановленого розміру застави в сумі 242240 гривень є достатньо дієвим і в цілому забезпечує виконання обов?язків, покладених на нього законом.

При цьому, суд приймає до уваги обставини, які зазначені у клопотанні захисника, а саме те, що під час строку дії запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_3 покладені на нього обов?язки, передбачені ст.194 КПК України беззаперечно та своєчасно виконував у повній мірі, ніяких порушень стороною обвинувачення не зафіксовано та не доведено. Обвинувачений ОСОБА_3 демонстрував належну процесуальну поведінку, із моменту обрання запобіжного заходу пройшов проміжок часу, відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вказані обставини, дійсно частково мають місце, але самі по собі не є підставою для скасування запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

За загальним правилами підставою для скасування запобіжного заходу може бути, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.

За змістом клопотання захисника підставою для скасування застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави є належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов?язків протягом усього строку судового розгляду та міцність соціальних зв`язків.

Однак, зазначені обставини не є для суду новими, існували на момент винесення ухвали слідчим суддею і були ним враховані при визначенні первісного запобіжного заходу та суми застави, яка була одразу сплачена заставодавцем.

Будь-яких доказів суттєвої зміни майнового або сімейного стану обвинуваченого, які б виправдовували необхідність скасування запобіжного заходу у виді застави, матеріали кримінального провадження не містять.

Той факт, що під час розгляду кримінального провадження обвинувачений демонструє бездоганну процесуальну поведінку, свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на нього процесуальних обов?язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов?язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається також з урахуванням розміру заподіяної шкоди.

Отже наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про скасування застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави.

Із урахуванням існуючих ризиків, тяжкості та характеру кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, даних про його особу та майновий стан, визначений запобіжний захід у вигляді застави сумі 242240 гривень є справедливим та достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов?язків та не є при цьому завідомо непомірним для нього або іншого заставодавця. Отже, в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, то згідно ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Судом встановлено, що 18.09.2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді застави, у сумі 242240 гривень, із покладенням обов?язків, передбачених ст.194 КПК України, які повноцінно унеможливлять настання встановлених ризиків.

Також установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком на п?яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Крім того, згідно ст.178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а тому вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Водночас, згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість продовжити застосування покладених на ОСОБА_3 обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, указане на думку суду буде достатнім і необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та запобіганню певним ризикам.

Також обвинуваченому роз`яснюється, що в разі невиконання ним покладених обов?язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд вважає, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п.2 ч.3 ст.132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ викладеній у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 182, 194, 331, 369 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України:

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_3 строком, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 13 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_17