Справа № 583/1484/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000371 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України,-

з участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт в частині заборони користування та розпорядження, залишивши заборону відчуження, що був накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2025, на майно, що було вилучено 09.04.2025 року в ході проведення огляду місця події на території місцевості в кінці пров.Горний, м.Охтирка, Сумської області та повернути майно власнику, а саме автомобіль ЗИЛ 431412 спеціалізований вантажний цистерна асенізаційна «С», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вважає, що в його подальшому арешті відпала потреба.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, в подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив скасувати арешт майна.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, в подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність, також зазначив, що 17.06.2025 року, в ході проведення слідчих дій, необхідні зразки були відібрані, просить арешт не скасовувати.

Слідчий суддя, проаналізувавши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи,щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею,а підчас судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2025 року накладено арешт на автомобіль ЗИЛ 431412 спеціалізований вантажний спеціалізована цистерна асенізаційна «С», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_3 , який вилучено 09.04.2025 року в ході огляду місця події та поміщено на зберігання до території місцевості за адресою Сумська область, м. Охтирка, вул. Широка, 110, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі вимог ч. 5 ст.9 КПК України суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з гарантій демократичного суспільства.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» та в справі «Фрізен проти Росії» зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» Європейським судом з прав людини встановлено, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При розгляді клопотання суд виходить з того, що дане кримінальне провадження розпочате розслідуванням із 09 квітня 2025 року, за вказаний період жодних слідчих дій не проводилося, окрім того, що слідчим лише 17.05.2025 року, а потім повторно 09.06.2025 року направлено листа про залучення спеціалістів для відібрання зразків.

На даній стадії досудового розслідування необхідні слідчі дії із вказаним автомобілем проведено, а саме 17.06.2025 року спеціалістами Державної екологічної інспекції в Сумській області відібрано необхідні зразки, інших слідчих дій протягом тривалого строку, з дня внесення відомостей до ЄРДР не проводилось.

Наведене дає суду підстави стверджувати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, на переконання слідчого судді такий захід втручання у право власності особи не буде пропорційним, з урахуванням конкретних обставин справи.

За приписами п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який в даному випадку йде мова у прийнятому рішенні щодо арешту автомобіля.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції). Поняття законність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах Антріш проти Франції та Кушоглу проти Болгарії).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.

Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для законного володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження його права власності на автомобіль, розумний баланс, завдання кримінального провадження, розумні строки, суд вважає доведеним власником майна, що в подальшому застосуванні цього заходу в частині заборони користування автомобілем відпала потреба, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України є підставою для задоволення клопотання.

Встановлено, що у кримінальному провадженні були проведені дії з залученням транспортного засобу, на даний час така потреба відпала.

Враховуючи, що вказаний арешт автомобіля несе негативні наслідки для власника, оскільки особа не може користуватись своїм законним правом, наданим йому цивільним законодавством, суд приходить до висновку, що потреби і надалі обмежувати особу у володінні та користуванні майном немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скасувати частково арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2025 року на майно, а саме автомобіль ЗИЛ 431412 спеціалізований вантажний спеціалізована цистерна асенізаційна «С», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_3 , який вилучено 09.04.2025 року в ході огляду місця події та поміщено на зберігання до території місцевості за адресою Сумська область, м. Охтирка, вул. Широка, 110, залишивши заборону відчуження вказаного автомобіля.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1