Справа № 157/1012/25
Провадження №1-кс/157/342/25
УХВАЛА

12 серпня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000350 від 08.06.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Володілець майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в якому зазначає, що слідчим відділенням Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000350 від 08.06.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 червня 2025 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучений 08 червня 2025 року під час огляду місця події легковий автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Володілець майна зазначає, що цей транспортний засіб, разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 у нього було вилучено 08 червня 2025 року у м. Камені-Каширському під час огляду місця події. Наступного дня тимчасово вилучене майно постановою слідчого визнане речовими доказами у кримінальному провадженні. Попри те, що від моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань минає вже 2 місяці, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення йому так і не оголошено. При цьому, з тексту ухвали суду про арешт майна від 11 червня 2025 року вбачається, що слідчий наводив відомості у своєму клопотанні про те, що ОСОБА_3 по вул. Ковельська у м. Камені-Каширському керував зазначеним автомобілем і, тим самим, допустив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. Фактично, слідчий доводив наявну у володільця майна заборону на керування транспортними засобами, накладену у рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення. У ряді статей КУпАП, зокрема у ст. 130, передбачена посилена відповідальність, а ж до оплатного вилучення транспортного засобу, за ряд повторних порушень, визначених цією статтею.

Крім цього, є норма (ст. 126 КУпАП), за якою накладається стягнення на особу, котра керувала транспортним засобом без відповідних документів на таке право, або ж не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Те, що за очевидним для слідчого фактом керування ОСОБА_3 транспортним засобом 08 червня 2025 року йому до цих пір, у розумний строк, так і не було оголошено підозру, може вказувати на те, що підстав для його кримінального переслідування не існує. Посилання ж на необхідність арешту на майно задля збереження інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення є явно просторовим неконкретизованим, бо існують процесуальні документи (протокол огляду місця події, наприклад), які так чи інакше, але пов`язують його з цим автомобілем. ОСОБА_3 зазначає, що він і справді не заперечує того факту, що є фактичним володільцем транспортного засобу, інакше не звертався б із цим клопотанням про його повернення.

Нинішній процесуальний статус ОСОБА_3 свідок, не змінюється, а в органу досудового розслідування жодних питань до нього не виникає й він не викликається правоохоронцями для участі у слідчих діях, у нього нічого не з`ясовують. Очевидно, що арешт на майно переріс у безстроковий захід. У цьому є очевидною явна упередженість стосовно заявника.

Зауважує також, що він не приховує від поліції жодного факту про походження у нього автомобіля, тобто він надав вичерпну інформацію, яка допомогла б у встановленні об`єктивної істини. Ситуація, коли відділ поліції продовжує здійснювати безстроковий арешт автомобіля і не оголошує при цьому йому про підозру у вчиненні відповідного злочину, є неприпустимою з точки зору закону.

Зважаючи на викладене, вважає, що нагальної потреби утримувати транспортний засіб у відділі поліції більше немає, цілком достатнім було б залишити ті ж заборони на відчуження, розпоряджання (права керування транспортними засобами володілець майна і так позбавлений), однак повернути йому автомобіль для зберігання вдома у належних (гаражних) умовах. Наразі він під відкритим небом.

Посилаючись на викладене вище, володілець майна ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 червня 2025 року, на легковий автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користування цим транспортним засобом.

Володілець майна ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав із викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти клопотання та пояснив, що досудове розслідування в кримінальному провадженні на цей час не завершене. Хоча з арештованим транспортним засобом проведені всі необхідні слідчі дії, однак остаточне процесуальне рішення в кримінальному провадженні не прийняте. Тому існує ймовірність проведення додаткових слідчих дій для з`ясування всіх обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 злісно не виконує рішення суду, а транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши пояснення володільця майна, слідчого, вивчивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для задоволення клопотання немає, зважаючи на таке.

Згідно з частинами 1-3 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000350, розпочатому за фактом умисного невиконання ОСОБА_3 постанови суду, яка набрала законної сили, що було виявлено під час його зупинки працівниками поліції 08 червня 2025 року на вулиці Ковельська в м. Камені-Каширському в момент керування ним транспортним засобом марки «ЗАЗ» моделі «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Такі дії орган досудового розслідування кваліфікував як злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.

З ухвали слідчого судді встановлено, що 08 червня 2025 року проведено огляд місця події та під час проведення слідчої дії на вулиці Ковельська в м. Камені-Каширському Волинської області було виявлено й вилучено транспортний засіб марки «ЗАЗ» моделі «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 09 червня 2025 року вказані вище автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником вказаного вище транспортного засобу є ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 11 червня 2025 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучений 08 червня 2025 року під час огляду місця події легковий автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як пояснив у судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 , слідчі дій, судові експертизи або експертні дослідження з вилученим автомобілем не заплановані.

Водночас, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування не завершене, про підозру жодній особі не повідомлено, постанова слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження в матеріалах справи відсутня. З наведеного слідує, що остаточне процесуальне рішення в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування не прийняте, а тому вирішення питання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна, яке є речовим доказом, наразі передчасне, оскільки приведе до втрати цього речового доказу та слідової інформації, яку він містить.

Таким чином, заявник не надав належних доказів, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 110, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 червня 2025 року, застосованого в кримінальному провадженні №0000350 від 08.06.2025, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено в 16 годині 30 хвилин 15 серпня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1