УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження подання в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000963 від 04.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 229 КК України та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, з одного суду до іншого,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшло подання в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000963 від 04.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 229 КК України та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, з одного суду до іншого.

З подання вбачається, що в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000963 від 04.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.229 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

Ухвалою суду від 27.06.2025 року постановлено про направлення кримінального провадження до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання підсудності з наступних підстав.

Так відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у організації незаконного використання знаків для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди в особливо великому розмірі, вчиненого організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.229 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачуються у незаконному використанні знаків для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди в особливо великому розмірі, вчиненого організованою групою.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізовували заздалегідь обумовлений план шляхом безпосереднього виготовлення та пакування з використанням наданого обладнання, сировини та пакувальних матеріалів желатину, кави та спецій в упаковки з нанесеними на них тотожними або схожими знаками для товарів і послуг настільки, що їх можливо сплутати з оригінальною продукцією, а також зберігали сировину, пакувальні матеріали та готову фальсифіковану продукцію за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, 7.

Тобто, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до обвинувального акта були вчинені на території м. Херсон і не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Крім того, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 перебуваючи в м. Миколаєві та домовившись з ОСОБА_10 про придбання останнім підробленої продукції, фактично уклали усний договір купівлі-продажу на підтвердження чого останній перерахував обвинуваченому ОСОБА_7 передплату у розмірі 4000 грн.

Статтею 647 ЦК України встановлено, що договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

З обвинувального акта вбачається, що фактичне місце проживання ОСОБА_7 є: АДРЕСА_1 . Таким чином, з врахуванням вимог ст.647 ЦК України, місце проживання ОСОБА_7 , а саме адреса: АДРЕСА_1 , є місцем укладення договору.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.229 КК України як використання знака для товарів і послуг у виді пропонування для продажу, відповідно до вимог ст.ст.640, 647 ЦК України відбулось 22.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Скориставшись послугою «Післяплата на Новій пошті», ОСОБА_10 фактично зміг набути право власності на фальсифікований товар, висланий ОСОБА_7 лише після сплати його вартості. Тобто, продаж (реалізація) фактично відбулась в відділенні «Нова Пошта» в м. Києві, що територіально не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.229 КК України, як продаж (реалізація), відповідно до вимог ст.14 п.1 п.п.202 Податкового кодексу України, ст.697 ЦК України відбулось 24.11.2023 року на території м. Києва.

Останнє за часом кримінальне правопорушення тривало до 18:39 год 30.11.2023 року і було припинено з початком проведення обшуку за адресою: м. Миколаїв, вул.9-та Поздовжня, 36-А, що територіально не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Розглянувши дане подання, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи, викладені в поданні, апеляційний суд дійшов наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, щов провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні Nol000963 від 04.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.229 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ще одна невстановлена особа придбали за власні кошти обладнання для фасування та пакування фальсифікованої продукції: фасувальний верстат "Pack Teck" AF-35-SG4, серійний номер 1712028; фасувальний апарат для стіків кави без маркування; фасувальний апарат для кави "Libra"; пакувальний верстат Pack Teck VP-3 (AF-35-5G), серійний номер 1801008, та інше обладнання, яке з відома всіх учасників організованої групи розміщене та налаштоване у приміщенні за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, 7. За цією ж адресою вони поповнювали запаси сировини та пакувальних матеріалів.

Крім цього, з обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізовували заздалегідь обумовлений план шляхом безпосереднього виготовлення та пакування з використанням наданого обладнання, сировини та пакувальних матеріалів желатину, кави та спецій в упаковки з нанесеними на них тотожними або схожими знаками для товарів і послуг настільки, що їх можливо сплутати з оригінальною продукцією, а також зберігали сировину, пакувальні матеріали та готову фальсифіковану продукцію за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, 7.

Окрім того, з цього ж обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 , діючи як співвиконавець організованої групи, до складу якої входили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, на початку листопада 2023 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні магазину за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 2 запропонував, а в подальшому під виглядом оригінальної продав ОСОБА_11 раніше виготовлену учасниками організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_8 фальсифіковану продукцію.

Тобто, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до обвинувального акта були вчинені на території м. Херсон і не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Крім цього, як вбачається з обвинувального акта, у період з 12 год 22 хв по 14 год 50 хв 22.11.2023 року ОСОБА_7 , діючи як виконавець організованої групи, до складу якої також входили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші не встановлені досудовим розслідуванням особи, переслідуючи спільну злочинну мету збагачення, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне використання знаків для товарів і послуг, не отримавши у встановленому законом порядку дозволу на використання знаку для товарів і послуг, усупереч вимогам ст.ст.5, 16, 20 Закону №3689-ХІІ, у ході проведення контрольованої закупки, перебуваючи у невстановленому місці в м. Миколаєві, з використанням програми Telegram, який зареєстрований на номер НОМЕР_1 , домовився про продаж ОСОБА_10 2000 упаковок приправи «Мівіна» зі смаком курки вагою 80 г кожна. З метою реалізації зазначеної домовленості ОСОБА_10 , діючи під контролем працівників поліції, о 15 год 38 хв 22.11.2024 з використанням терміналу EasyPay, розташованого в магазині «Новус» за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 17-21, перерахував на вказану ОСОБА_7 банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ КБ «Приват Банк», раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 4000 гривень. На виконання своєї частини домовленості та переслідуючи вищевказану злочинну мету, ОСОБА_7 о 08 год 43 хв 23.11.2023, використовуючи послуги з доставки ТОВ «Нова Пошта» надіслав ОСОБА_10 2000 фальсифіковані упаковки приправи зі смаком курки вагою 80 г кожна, на яких незаконно нанесені позначення «Мівіна», які є схожими з оригінальним настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг, який згідно із свідоцтвом на торговельну марку №37458 від 16.02.2004 належить компанії Сосьєте де Лродюі ОСОБА_12 та може використовуватися ТОВ «Нестле Україна» на підставі генеральної ліцензійної угоди від 01.04.2011 №2. За результатами отримання зазначеної продукції ОСОБА_10 з використанням послуги «Післяплата на Новій пошті» о 12 год 41 хв 24.11.2023 перерахував продавцеві решту обумовлених грошових коштів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Тобто, як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_7 перебуваючи в м. Миколаєві та домовившись з ОСОБА_10 про придбання останнім підробленої продукції, фактично уклали усний договір купівлі-продажу на підтвердження чого останній перерахував обвинуваченому ОСОБА_7 передплату у розмірі 4000 грн.

Статтею 647 ЦК України встановлено, що договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

З обвинувального акту вбачається, що фактичне місце проживання ОСОБА_7 є: АДРЕСА_1 . Таким чином, з врахуванням вимог ст.647 ЦК України, місце проживання ОСОБА_7 , а саме адреса: АДРЕСА_1 , є місцем укладення договору. Тобто, об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.229 КК України як використанням знака для товарів і послуг у виді пропонування для продажу, відповідно до вимог ст. 640, 647 ЦК України відбулось 22.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Крім цього, ОСОБА_7 отримавши передплату за товар у розмірі 4000 грн від ОСОБА_10 , на виконання домовленостей, 23.11.2023 року, використовуючи послуги з доставки ТОВ «Нова Пошта» надіслав ОСОБА_10 2000 фальсифіковані упаковки приправи зі смаком курки вагою 80 г кожна, на яких незаконно нанесені позначення «Мівіна», які є схожими з оригінальним настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг. Зазначений товар ОСОБА_10 отримав 24.11.2023 та з використанням послуги «Післяплата на Новій пошті» перерахував продавцеві решту обумовлених грошових коштів. Таким чином, скориставшись послугою «Післяплата на Новій пошті», ОСОБА_10 фактично зміг набути право власності на фальсифікований товар, висланий ОСОБА_7 лише після сплати його вартості. Тобто, продаж (реалізація) фактично відбулась в відділенні «Нова Пошта» в м. Києві, що територіально не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва. Тобто, об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.229 КК України, як продаж (реалізація), відповідно до вимог ст.14 п.1 п.п.202 Податкового кодексу України, ст.697 ЦК України відбулось 24.11.2023 року на території м. Києва.

Крім того, як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, останнє за часом кримінальне правопорушення тривало до 18:39 год 30.11.2023 року і було припинено з початком проведення обшуку за адресою: м. Миколаїв, вул.9-та Поздовжня, 36-А, що територіально не відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Таким чином, відповідно до обвинувального акта злочини, які інкримінуються обвинуваченим, були вчинені на території м. Києва, м. Херсона та м. Миколаєва. Досудове розслідування проводилось Головним слідчим управлінням Національної поліції України, обвинувальний акт затверджено прокурором Офісу Генерального прокурора, тобто досудове розслідування закінчено на території м. Києва.

Частина 1 статті 34 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав для направлення кримінального провадження до іншого суду.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені ч. 2 ст. 34 КПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого має право вирішити питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого виключно в межах своєї юрисдикції.

Згідно з ч.3 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Таким чином, вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів віднесено виключно до повноважень колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Тобто, Миколаївський апеляційний суд в даному випадку не є відповідним судом, який уповноважений на вирішення питання про зміну підсудності розгляду даного кримінального провадження, в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

З огляду на вищевикладене,подання в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а кримінальне провадження № 0000963 від 04.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 229 КК України та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, направленню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення його на розгляд до іншого суду.

Керуючись ст.ст.32, 34, ст. 405 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання в.о. голови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 задовольнити частково.

Кримінальне провадження № 0000963 від 04.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 229 КК України та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, направити до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення його на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала набирає чинності з моменту її ухвалення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді