Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8296/24
Провадження № 1-кп/644/407/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі в залі судових засідань у приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним до ЄРДР за №0000392 від 07.02.2024 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, холостого, військовозобов`язаного, працюючого вантажником в ФОП ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання вибухових речовин, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із вибуховою речовиною, діючи умисно та протиправно, зберігав на території свого домоволодіння за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 димний порох, усвідомлюючи, що він відноситься до вибухових речовин.

12 квітня 2024 року в період часу з 13 год 10 хв. до 17 год 22 хв. під час проведення обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 був виявлений та вилучений димний порох загальною масою 356, 2 грамма, який відноситься до категорії вибухових речовин метальної дії згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/121-24/15633-ФХВР від 17.06.2024 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним та пояснив, що димний порох придбав без будь-яких дозвільних документів в спеціальному магазині зброї в м.Харкові, коли ще був підлітком і використовував його в туристичних походах, так як за його допомогою можливо швидко добути вогонь. Про те, що для зберігання димного пороху потрібен спеціальний дозвіл він не знав.12.04.2024 року працівники поліції прийшли до нього додому за адресою АДРЕСА_1 з ухвалою суду про обшук щодо відшукання наркотичних речовин. Він повідомив, що наркотичні речовини не вживає та не зберігає і нічого забороненого не має. В ході обшуку він добровільно вказав співробітникам поліції на пляшку і пояснив, що в ній знаходиться димний порох.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини його винуватість у інкримінованому злочині підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-протоколом обшуку від 12.04.2024 року в домоволодінні по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.03.2024 року, в ході проведення якого в кімнаті ОСОБА_5 в дивані була виявлена та вилучена полімерна пляшка із речовиною, схожою на порох.

- відеозаписом обшуку від 12.04.2024 року, відтвореним та дослідженим в судовому засіданні;

- протоколом огляду предметів пляшки з речовиною, схожою на порох, від 03.05.2024 року;

- постановою слідчого від12.04.2024 року про визнання її речовим доказом по справі;

- протоколом огляду предметів від 28.06.2024 року, в результаті якого встановлена вага вилученої речовини, схожої на димний порох.

- висновком судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/121-24/15633-ФХВР від 17.06.2024 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина є вибуховою речовиною метальної дії-димним порохом. Надана речовина здатна до вибухового перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні в замкнутому просторі.

-довідкою з Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про те, що ОСОБА_5 як власник зброї на обліку не перебуває.

Таким чином, оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України тобто зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Доводи сторони захисту, що обвинувачений не знав, що димчатий порох відноситься до вибухових речовин, зберігання яких потребує передбаченого законом дозволу, не спростовує висновки суду, оскільки обвинувачений усвідомлював, що димний порох є вибуховою речовиною і для кваліфікації за статтею 263 ККУ не потрібно знати, що зберігання зброї, вибухвової речовини потребує дозволу. Головним критерієм є відсутність дозволу, а не знання про нього. Незалежно від того, чи знала особа про потребу дозволу, зберігання зброї, вибухової речовини без нього є злочином.

Зауваження сторони захисту на ту обставину, що співробітники поліції перед обшуком не запропонували обвинуваченому повідомити про наявність заборонених предметів і що останній в подальшому активно сприяв проведенню обшуку і добровільно видав пляшку з димним порохом також не заслуговують на увагу.

Якщо засуджений повідомив орган досудового розслідування про факт зберігання зброї і боєприпасів тоді, коли усвідомив неможливість і надалі безперешкодно їх зберігати, оскільки вони неминуче будуть виявлені під час слідчої дії, то в такому разі він має нести кримінальну відповідальність за придбання та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу (ч. 1 ст. 263 КК України). Видача зброї та боєприпасів за таких умов не містить підстав для застосування ч. 3 ст. 263 КК України, яка передбачає, що особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої, не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 263 КК України.

Про це йдеться в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/15397/19.

Як зазначив ВС, добровільна здача означає, що особа має реальну можливість та усвідомлює, що й надалі безперешкодно може зберігати предмети цього злочину, проте за власним бажанням (незалежно від причин та мотивів) здає їх органу влади.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно з висновком судово-психіатричного експерта №570 від 20.08.2024 року на час інкримінованого злочину і на час проведення експертизи обвинувачений не перебував і не виявляв будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки, за місцем мешкання характеризується позитивно, працює вантажником в ФОП ОСОБА_6 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням ступеню тяжкості, яке відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини даної справи, приймаючи до уваги сукупність пом`якшуючої та обтяжуючої його покарання обставин, відсутність тяжких наслідків від скоєного і зважаючи на позицію сторони обвинувачення, суд вважає, щопокарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, передбаченої ст..263 ч.1 КК України, з застосуванням ст.75, 76 КК України, тобто без реального відбуття призначеного покарання, а з встановленням іспитового строку буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України і переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті , а саме штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, як того просить захист, суд не вбачає.

Частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках, переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті , лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

У цій справі обставин такого характеру суд не встановив.

Водночас суд не залишив поза увагою даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання, тому призначив покарання в мінімальних межах санкції ст.263 КК України із застосуванням іспитового строку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотання прокурором не заявлялось.

Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення Харківським НДЕКЦсудових експертиз (окрім судової експертизи полімерної пляшки на поверхні якої виявлений особливо небезпечний наркотичний засіб, матеріали за якою були виділені в окреме провадження постановою слідчої від 10.09.2024 року) стягуються з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 ( три)

роки.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного йому покарання при умові, що він протягом 1 ( одного) року шести місяців іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 ч.1 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського райсуду м.Харкова від 17.04.2024 року на тимчасово вилучене майно під час обшуку 12.04.2024 року, а саме: чотирнадцять стріл фіолетового кольору з полімерного матеріалу, малий арбалет чорного кольору з жовтою наліпкою «ManKung», великий арбалет у розібраному стані із білою наліпкою на конструкції з написом «175 32771», полімерна пляшка із речовиною схожою на порох, кастет срібного кольору.

Речові докази- чотирнадцять стріл фіолетового кольору з полімерного матеріалу, малий арбалет чорного кольору з жовтою наліпкою «ManKung», великий арбалет у розібраному стані із білою наліпкою на конструкції з написом «175 32771», що зберігаються в камері схову ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області -повернути володільцю ОСОБА_5 , кастет срібного кольору- знищити, димний порох, що зберігається в камері схову ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області - відповідно до розпорядження КМУ № 186-р від 26.02.2022 року «Про передач майна на потреби ЗСУ» - передати для потреб ЗСУ.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз Харківським НДЕКЦ в загальному розмірі 18 174 грн.72 к.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд, а обвинуваченим- в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1