ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 638/8501/23 Провадження 1-кп/636/481/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000130 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятницьке Печенізького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. П`ятницьке Печенізького району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 4, 12 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт з додатками стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 4, 12 ч.2 ст.115 КК України, перебуває на розгляді в Чугуївському міському суді Харківської області.

Згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 27 лютого 2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спливає 26 вересня 2025 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинувачених, у зв`язку з тим, що ризики, встановленні судом, є актуальними та продовжують існувати, захисник та обвинувачені заперечували проти продовження строків тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Оскільки головуючий у справі суддя ОСОБА_9 знаходиться у відпустці, від прокурора надійшло клопотання про продовження строків тримання під вартою, обраний стосовно обвинувачених, який закінчується, враховуючи стислість строків розгляду зазначеного клопотання, а законодавством прямо не врегульовано вирішення даного питання, суд вважає за доцільне застосувати аналогію закону, а саме Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Згідно п. 5 листа Верховного суду № 2/0/2/22 від 03.03.2022 щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - злочину, санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Але, на думку суду, навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинувачених, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; ставлення до скоєного та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, вчиненого відносно двох жінок, а також особи обвинувачених, які не мають міцних соціальних зв`язків в місці проживання.

Оскільки під час судового засідання допитані всі свідки, то ризик, заявлений прокурором за п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованим.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінується обвинуваченим, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти життя двох осіб, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права на життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності продовження існування ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються осіб обвинувачених та обставин кримінального провадження, які прокурор вважав доведеними, направивши обвинувальний акт до суду, якому за наслідками судового розгляду, суд надасть відповідну процесуальну оцінку, ухваливши виправдувальний чи обвинувальний вирок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і їх належну поведінку.

Враховуючи положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави судом не визначався.

Керуючись ст.ст.176-179, 182-184, 193, 194, 196-199, 350, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто по 14 листопада 2025 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, тобто по 14 листопада 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в той саме строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1