Справа № 304/1657/25 Провадження № 1-кп/304/251/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника обвинувачених ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Перечин кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Тур`ї-Ремети Перечинського району Закарпатської області, з початковою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, учня 10А класу Тур`є-Реметівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Лікіцари Перечинського району Закарпатської області, з початковою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, учня 9 класу Туричівської гімназії Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що в ніч з 24.05.2025 року на 25.05.2025 року неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшли до домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу проникли на територію вказаного домогосподарства, звідки з-під навісу господарської прибудови, не запускаючи двигун, викотили мопед марки «SABUR», моделі «SB 50 Q», червоного кольору 2010 року випуску, та за допомогою фізичної сили покотили його по вулиці Духновича в напрямку с.Турички, Ужгородського району, Закарпатської області. В подальшому, з села Лікіцари Ужгородського району накатом закотили до села Турички, Ужгородського району, однак не змігши запустити двигун, вирішили його заховати у підсобному приміщенні на території колишнього дитячого садка в с.Турички по вул.Центральній Ужгородського району, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 9098,00 грн. (дев`ять тисяч дев`яносто вісім гривень 00 копійок).

Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, яке кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні прокурором надано угоди про визнання винуватості, укладені 03.09.2025 року, на підставі ст.ст.468-470,472 КПК України, між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю їх захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 .

У відповідності до умов вказаних угод, прокурор та обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.289 КК України.

Зі змісту угод про визнання винуватості вбачається, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнали свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повинні понести за вчинене ними кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі та застосування до останніх положень ст.75 КК України, щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, шляхом встановлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 іспитового строку та покладення на них відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокурору відомі та зрозумілі.

Зі змісту угод про визнання винуватості вбачається, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, щиро розкаялися.

Відповідно до положень ст.ст.468,469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені винуватості

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до народної кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даних угод були дотримані всі вимоги і положення КПК та КК України, просить угоди про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджену в угодах міру покарання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473,474 КПК України, які йому роз`яснені та зрозумілі. Заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України. Стверджує, що в обвинувальному акті правильно викладені обставини справи. У вчиненому щиро розкаюються та запевнив суд, що належні висновки для себе він зробив та подібного не повториться.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити укладену ним з прокурором угоду і призначити узгоджену в угоді міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, надав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Також обвинувачений ОСОБА_5 стверджує, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.ст.473, 474 КПК України, які йому відомі та зрозумілі. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що угода про визнання винуватості, яка укладена ним з прокурором, є добровільною, підписана ним без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Стверджує, що в обвинувальному акті правильно викладені обставини вчинення кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаюється та запевнив, що належні висновки для себе він зробив.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та його підзахисними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченим узгоджену в угодах міру покарання.

Законний представник неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спеціаліст служби у справах дітей Тур`є - Реметівської сільської ради ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угод про визнання винуватості, які укладені між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Заперечень не має щодо призначення обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгодженої в угодах міри покарання, за вчинене ними кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі із застосуванням до обвинувачених положень ст.ст.75,76 КК України щодо звільнення їх від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просив провести засідання без його участі, та у поданій заяві зазначив, що він не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної у цьому кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Претензій до обвинувачених він не має, згодний з мірою покарання, узгодженої в угодах.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження у справі № 304/1657/25, суд вважає можливим затвердити угоди про визнання винуватості, укладені 03.09.2025 року між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та з підстав, передбачених ст.ст.468, 469 КПК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення сторонами угод є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладених з прокурором угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даних угод, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що умови угод про визнання винуватості між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, приймаючи до уваги заслухані в підготовчому судовому засіданні доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цих угод.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання даної угоди, - судом не встановлено, угода не суперечить інтересам прокурора та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачені та прокурор цілком розуміють зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнають себе винуватими, положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Також судом встановлено, що укладання угод про визнання винуватості є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокурор погоджуються з призначенням судом узгодженого ними покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угод про визнання винуватості і призначення обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджених сторонами угод міри покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає такі як повне визнання ним вини, щире каяття обвинуваченого у скоєному, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці. Крім того, суд враховує ті обставини, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на теперішній час навчається в 10 класі Тур`є-Реметівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, не працює, суспільно-корисною працею не займається, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, на обліку у нарколога, психіатра ОСОБА_4 не перебуває, особою з інвалідністю він не являється, міцних соціальних зв`язків він не має: не одружений, утриманців не має, проте має постійне місце проживання, за яким має задовільні умови для проживання, що вбачається з Акту обстеження умов проживання, складеного 30.05.2025 року представниками Служби у справах дітей Тур`є-Реметівської сільської ради; за місцем навчання ОСОБА_4 характеризується негативно: має проблеми з навчанням, поведінкою та спілкуванням з товаришами з початкових класів, потребує постійного контролю зі сторони вчителя, на обліку у служби у справах дітей Тур`є-Реметівської сільської ради у складних життєвих обставинах не перебуває, активної громадської позиції не проявляє, за весь час навчання проявив себе як недисциплінований учень, навчається погано, систематично не виконує домашнє завдання, до навчання зацікавленість не виявляє, до вчителів ставиться іронічно та недовірливо. До виконання громадських доручень ставиться недбало, але любить фізично працювати, що вбачається з характеристики Туричківської гімназії Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає такі як повне визнання своєї вини, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у неповнолітньому віці, щире каяття обвинуваченого у скоєному. Крім того, ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на теперішній час є неповнолітнім, навчається в 9 класі Туричівської гімназії Тур`є-Реметівської сільської ради, не працює, суспільно-корисною працею не займається, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, на обліку у нарколога, психіатра ОСОБА_5 не перебуває, особою з інвалідністю не являється, міцних соціальних зв`язків він не має: не одружений, утриманців не має, проте має постійне місце проживання, за яким має задовільні умови для проживання, що вбачається з Акту обстеження умов проживання, складеного 30.05.2025 року представниками Служби у справах дітей Тур`є-Реметівської сільської ради; за місцем навчання ОСОБА_5 зарекомендував себе задовільно: має проблеми з навчанням та поведінкою, за весь час навчання проявив себе як недисциплінований учень, навчається слабо, систематично не виконує домашнє завдання, до уроків не підготовлений, потребує постійного контролю зі сторони вчителя, за характером замкнутий, беземоційний, схильний до протиправної поведінки, до вчителів ставиться іронічно. Має розвинуті творчі здібності, проте не бажає їх реалізовувати, що безпосередньо вбачається з характеристики Туричківської гімназії Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації від 31.07.2025 року, викладеного у досудовій доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , вбачається наявність ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, які оцінюються як середні та на думку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, за умови спільних зусиль обвинуваченого, його сім`ї та сектору з питань пробації, сектору превенції ВП №1 Ужгородського РУП, служби у справах дітей Т-Реметівської сільської ради із залученням позашкільних гуртків громади.

Згідно висновку органу пробації від 05.08.2025 року, викладеного у досудовій доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , вбачається наявність ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, які оцінюються як середні та на думку органу пробації виправлення ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства, без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, за умови спільних зусиль обвинуваченого, його сім`ї та сектору з питань пробації, сектору превенції ВП №1 Ужгородського РУП, служби у справах дітей Т-Реметівської сільської ради із залученням позашкільних гуртків громади.

Виходячи з вищевикладеного, вивчивши зміст угод про визнання винуватості, вислухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадженні у справі № 304/1657/25, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості, укладених між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і призначення обвинуваченим узгоджених сторонами виду і розміру покарання та суд дійшов висновку про необхідність призначення неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання без ізоляції їх від суспільства, із застосуванням положень ст.ст.104,75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням.

Суд вважає, що визначене угодою покарання буде законним та справедливим, необхідним і достатнім, та буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі неповнолітніх обвинувачених, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню неповнолітніх та попередженню скоєння нових правопорушень, як ними, так і іншими особами.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_10 не заявлено.

Разом з тим, відповідно до приписів ч.2 ст.124, ст.126 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників. Ухвалення судом обвинувального вироку зі звільненням від покарання не є підставою для звільнення засудженого від відшкодування процесуальних витрат на користь держави. У разі засудження в одному кримінальному провадженні кількох осіб процесуальні витрати підлягають стягненню у частковому порядку з урахуванням вини, ступеня відповідальності і майнового стану кожного.

З урахуванням вищенаведених правових норм ст.124 КПК України, під час ухвалення обвинувального вироку, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з обвинувачених витрат на залучення у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судових експертиз.

Та приймаючи до уваги неповнолітній вік обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на теперішній час навчаються, ніде офіційно не працевлаштовані, у обвинувачених відсутній самостійний заробіток, регулярний дохід та постійне джерело прибутку, тому суд вважає необхідним стягнути витрати на залучення у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судових експертиз безпосередньо із законних представників неповнолітніх обвинувачених, а саме з ОСОБА_11 , яка є законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з ОСОБА_12 , яка є законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення довідок, виданих Закарпатським НДЕКЦ на підтвердження витрат на проведення експертиз, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було проведено транспортно-товарознавча експертиза №СЕ-19/107-25/7241-АВ від 29.05.2025 року, процесуальні витрати на проведення якої становлять 2228,50 грн., а також була проведена судова дактилоскопічна експертиза № СЕ-19/107-25/7224-Д від 29.05.2025 року, процесуальні витрати якої склали 2674,20 грн., що в загальній сумі становить 4902 грн. 70 копійок.

Отже, з законних представників неповнолітніх обвинувачених на користь держави підлягають документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експерта для проведення транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-25/7241-АВ від 29.05.2025 року в розмірі 2228,50 грн. та процесуальні витрати, понесені на проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107-25/7224-Д від 29.05.2025 року в розмірі 2674,20 грн., в загальній сумі 4902 грн. 70 копійок, які підлягають стягненню у частковому (дольовому) порядку, з урахуванням засудження в одному кримінальному провадженні двох осіб, тобто в сумі 2451 гривні 35 копійок з кожного законного представника обвинувачених, виходячи з такого розрахунку 2674,20 + 2228,50 = 4902,70 : 2.

Запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 14.07.2025 року відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, сплив 30.07.2025 року. Під час підготовчого провадження клопотань про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлялося та, відповідно, судом не вирішувалося.

Запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 14.07.2025 року відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, сплив 30.07.2025 року. Під час підготовчого провадження клопотань про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлялося та, відповідно, судом не вирішувалося.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме: мопед марки «SABUR», моделі «SB 50 Q», червоного кольору, 2010 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_13 , який передано на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне залишити за належністю володільцю (користувачу) ОСОБА_10 ; шість слідів папілярних ліній рук, які упаковано в паперовий конверт Національної поліції України та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000113, суд вважає необхідним залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.100, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 вересня 2025 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пунктів 2, 4 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 вересня 2025 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пунктів 2, 4 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), яка є законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави (одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська тг/24060300, р/рахунок № UA0007493, ) - процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-25/7241-АВ від 29.05.2025 року та судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-25/7224-Д від 29.05.2025 року, - в загальному розмірі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) гривню 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), яка є законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави (одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська тг/24060300, р/рахунок № UA0007493, ) - процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-25/7241-АВ від 29.05.2025 та судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-25/7224-Д від 29.05.2025 року, в загальному розмірі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) гривню 35 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 21.07.2025 року на майно, а саме: мопед марки «SABUR», моделі «SB 50 Q», червоного кольору 2010 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_13 , відповідно до талону від 22.05.2010 року та перебуває у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном скасувати.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні: мопед марки «SABUR», моделі «SB 50 Q», червоного кольору, 2010 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_13 та переданий на відповідальне зберіганні володільцю (користувачу) ОСОБА_10 залишити у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Речові докази у даному кримінальному провадженні: шість слідів папілярних ліній рук, які упаковано в паперовий конверт Національної поліції України і які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000113, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1