Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

27 травня 2025 року селище Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000322 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2025 року до Романівського районного суду Житомирської області із Житомирського апеляційного суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшли матеріали заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000322 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.

Вказаний відвід судді зводиться до незгоди з прийнятими суддею ОСОБА_4 процесуальними рішеннями як до проведення підготовчого судового засідання, а також і під час його проведення у кримінальному провадженні №0000322 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України щодо недопуску як учасника судового провадження в якості захисника ОСОБА_5 .

В судове засідання обвинувачена та інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про час і місце вирішення питання про відвід, не з`явилися. Клопотань про відкладення судового розгляду вищезазначеної заяви про відвід до суду від останніх не надходило.

Прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явилася, до суду подала письмову заяву про розгляд даної заяви за її відсутності, щодо її задоволення заперечила.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 107 КПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб та у зв`язку з не заявленням клопотання учасниками процесуальної дії про застосування технічних засобів, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000322 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 273/143/24), суддя прийшов до висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід слідчому судді, судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України. Зокрема, зі змісту частини першої статті 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

- якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

- за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Так, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення - зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім того, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді (слідчого судді) в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді (слідчого судді) та бути підтверджені відповідними доказами.

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI (далі Закон), адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Також відповідно до статті 32 Закону право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі:1) подання адвокатом заяви про припинення права на заняття адвокатською діяльністю;2) визнання адвоката безвісно відсутнім або оголошення його померлим;3) смерті адвоката;4) накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю;5) встановлення факту надання недостовірних відомостей для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та складення присяги адвоката України;6) набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також нетяжкого злочину, за який призначено покарання у виді позбавлення волі.

Слід також відмітити, що у відповідності до статті 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, представництво інтересів юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження щодо застосування заходів кримінально-правового характеру у спеціальному порядку, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію). Захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

У своїй заяві обвинувачена, як на підставу відводу судді ОСОБА_4 , посилається на те, що дії судді при прийнятті останньою процесуальних рішень як до проведення підготовчого судового засідання, а також і під час його проведення у кримінальному провадженні №0000322 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України щодо недопуску як учасника судового провадження в якості захисника ОСОБА_5 позбавляють обвинувачену доступу до правосуддя і порушують її конституційні права.

Згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, що діє у відповідності до Закону та Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України, що затверджений рішенням Ради адвокатів України № 74 від 22 серпня 2022 року (зі змінами і доповненнями станом на 20.09.2024 року) адвокату ОСОБА_5 , що діяв відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю за №420, виданого 24 березня 2006 року на підставі рішення №2 Тернопільської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, право на зайняття адвокатською діяльністю припинено згідно пункту 4 частини першої статті 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 13 червня 2019 року на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області (дисциплінарна палата) №6/ДПР-19 від 13 червня 2019 року.

А тому у відповідності до частини другої статті 45 КПК України захисником не може бути адвокат стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про припинення права на зайняття адвокатською діяльністю. А тому прийняті процесуальні дії судді ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні щодо недопуску як учасника судового провадження в якості захисника ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України.

Крім того, під час підготовчого судового засідання обвинуваченій ОСОБА_3 суддею ОСОБА_4 запропоновано визначитися із залученням захисника у даному кримінальному провадженні шляхом самостійного залучення останнього обвинуваченою або надання такого захисника за рахунок держави у відповідності до закону, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

На переконання судді, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості та зацікавленості судді ОСОБА_4 , а також наявність інших підстав для відводу судді, що передбачені статтями 75,76 КПК України

При цьому, суддя звертає увагу на те, що в розумінні кримінального процесуального закону незгода відповідної сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальним рішенням судді (слідчого судді) в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді (слідчого судді) від розгляду відповідного судового провадження.

Отже, оскільки заявлений відвід судді ОСОБА_4 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтями 75,76 КПК України, та обґрунтованих доводів про упередженість судді, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000322 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 273/143/24) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1