Справа № 199/6374/25
УХВАЛА

іменем України

07 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоукраїнка, Добропільського району, Донецької області, громадянина України, не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, військове звання солдат, гранатометник 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.02.2019 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.4 ст.407 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

-03.06.2019 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

-27.03.2020 року Центральним районним судом міста Миколаєва Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць;

-18.04.2023 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.4 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.08.2023 року, вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.04.2023 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; 30.06.2024 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання, як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, не відбута частина покарання 4 роки 4 місяці 25 днів,-

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погодженого із начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом перебуваючи на посаді гранатометника 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), військової частини НОМЕР_1 в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», наказу Міністра оборони України №359 від 29 червня 2005 року «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», проходячи військову службу на посаді гранатометника 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), військової частини НОМЕР_1 , переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності проти громадської безпеки, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, переслідуючи мету протиправного та швидкого особистого збагачення, шляхом незаконного збуту бойових припасів, перебуваючи на території м. Білозерське Покровського району Донецької області, вчинив злочин при наступних обставинах.

В період з грудня місяця 2024 року до 25 лютого 2025 року, точна дата та час слідством не встановлено, перебуваючи в районі ведення бойових дій під час забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на Торецькому напрямку, Бахмутського району, Донецької області, знайшов предмет зовні схожий на вогнепальну зброю автомат Калашникова (АК-74). Будучи особою, яка є військовослужбовцем та знає навички поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, припустив, що знайдений ним предмет є вогнепальною зброєю - 5,45 мм автоматом Калашникова зразка 1974 року (АК-74), та зрозумівши, що це вогнепальна зброя, не маючи передбаченого законом дозволу, вирішив залишити її собі з подальшим продажом, при цьому переніс до місця свого мешкання, а саме: будинку АДРЕСА_1 де зберігав в літній кухні, розташованої на території домоволодіння за вищевказаною адресою, таким чином придбав та зберігав вогнепальну зброю з метою подальшого збуту.

При цьому незаконно зберігаючи вищевказану вогнепальну зброю при собі, 18.04.2025 року, в період часу з 11:20 годин до 11:35 годин, знаходячись на відкритій ділянці місцевості по вулиці Північна, міста Білозерське, Покровського району Донецької області, з метою збагачення, діючи умисно, незаконно, за грошові кошти у сумі 27000 грн. збув оперативному покупцеві ОСОБА_7 вогнепальну зброю - 5,45 мм автоматом Калашникова зразка 1974 року (АК-74) № НОМЕР_2 , 1989 року випуску. Автомат виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність солдат ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом перебуваючи на посаді гранатометника 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), військової частини НОМЕР_1 в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», наказу Міністра оборони України №359 від 29 червня 2005 року «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», проходячи військову службу на посаді гранатометника 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), військової частини НОМЕР_1 переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності проти громадської безпеки, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, переслідуючи мету протиправного та швидкого особистого збагачення, шляхом незаконного збуту бойових припасів, перебуваючи на території м. Білозерське Покровського району Донецької області, вчинив злочин при наступних обставинах.

В період з грудня місяця 2024 року то 25 лютого 2025 року, точна дата та час слідством не встановлено, перебуваючи в районі ведення бойових дій під час забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на Торецькому напрямку, Бахмутського району, Донецької області, знайшов предмети зовні схожі на гранати типу Ф-1 з запалами, в кількості 13 одиниць. Будучи особою, яка є військовослужбовцем та знає навички поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, припустив, що знайдені ним предмети є бойовими припасами гранати типу Ф-1, та запалами типу УЗРГМ у кількості 13 одиниць, при цьому розуміючи, що це бойові припаси, не маючи передбаченого законом дозволу, вирішив залишити їх собі з подальшим продажем, при цьому переніс до місця свого мешкання, а саме: будинку АДРЕСА_1 де зберігав в літній кухні, розташованої на території домоволодіння за вищевказаною адресою, таким чином придбав та зберігав бойові припаси з метою подальшого збуту.

При цьому незаконно зберігаючи вищевказані бойові припаси при собі, 13.05.2025 року, в період часу з 15:20 годин до 15:35 годин, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля вулиці Північна, міста Білозерське, Покровського району Донецької області, з метою збагачення. діючи умисно, незаконно, за грошові кошти у сумі 13000 грн. збув оперативному покупцеві ОСОБА_7 бойові припаси, а саме 13 одиниць гранати типу Ф-1 та запали типу УЗРГМ.

14 травня 2025 року ОСОБА_4 у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000188, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за вищезазначених обставин.

13 травня 2025 року ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду предмету, протоколом огляду місця події, показаннями свідків, протоколом обшуку, висновком судової експертизи зброї, допитом підозрюваного ОСОБА_4 та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом огляду місця події від 18.04.2025, 13.05.2025;

- протоколом огляду предмету від 18.04.2025, 13.05.2025;

- протоколом огляду особистих речей від 18.04.2025, 13.05.2025;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № СЕ-19/105-25/3850-БЛ від 25.04.2025 предмет наданий на дослідження, є вогнепальною зброєю. Автомат є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45-мм автоматом Калашникова зразка 1974року (АК-74) № НОМЕР_2 , 1989 року виготовлення. Автомат виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби;

- протоколом проведення обшуку від 13.05.2025 року, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 15000 гривень (два етапи оперативних закупок); три корпуси від гранат іноземного виробництва та три предмети зовні схожі на запали; 253 одиниці патронів калібру 5,45мм, мобільний телефон належний ОСОБА_4

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.05.2025

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк до 7 років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2025 року (включно).

Необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років. Крім того, ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх осіб, осіб похилого віку не має, що фактично свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, Присяги взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командирами, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю, порушив ці зобов`язання. Вказане також має стати підставою для того аби визнати, що ОСОБА_4 повинен був сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в той час як своєю поведінкою вже продемонстрував зневагу до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги. Також не можна лишати поза увагою той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 як особа, яка тривалий час знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території з метою ухиляння від покарання у разі доведеності його вини. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину, та тривалий час переховувався за місцем мешкання, що свідчить про те, що ОСОБА_4 вчинить переховування від органу досудового розслідування та (або) суду, а не справедливий суд та процедуру виконання покарань, тобто існує реальний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що оперативний покупець ОСОБА_7 звернувся до слідчого у даному кримінальному провадженні із заявою про застосування до нього заходів безпеки, оскільки він побоюється за своє здоров`я, на яке може посягнути підозрюваний, його друзі або члени сім`ї, або військовослужбовці з якими добре спілкується підозрювана особа. Крім того свідки, показання яких є суттєвою частиною доказової бази у даному кримінальному провадженні, є мешканцями міста Білозерське, Покровського району Донецької області, тобто члени їх сімей, їх майно знаходяться в одному населеному пункті з місцем, де мешкає підозрюваний, що свідчить про те, що останній може вжити заходи щодо здійснення прямого як фізичного так і психологічного впливу на них, шляхом вмовляння, залякування, підкупу, з метою надання завідомо неправдивих показань, або безпідставної відмови від їх дачі. Крім того, беручи той факт, що слідство триває незначний час, частина свідків ще не встановлена та не допитана слідчим, що у свою чергу дасть можливість підозрюваному незаконного впливу і на них аналогічним чином, що у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Слід зазначити, що з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази свідків, які свідки нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, відбував покарання в місцях позбавлення волі, займався збутом вогнепальної зброї, бойових припасів, що може впливати на його поведінку серед цивільного населення. Має навички поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, можливості отримання вищевказаних предметів, та будучі особою без постійного доходу, може знов вчинити злочин пов`язаний зі збутом бойових припасів, вогнепальної зброї, або в`язнити корисливий злочин. Тож, повертаючись до ризику, що свідчить про імовірність впливу на свідків за допомогою насилля, що може виразитися в залякуванні із застосуванням заборонних предметів (зброї, боєприпасів, вибухових речовин), складає суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то є дійсні підстави вважати, що останній може вчинити злочини проти життя та здоров?я особи, з метою уникнення покарання у інкримінованому злочині.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 буде зобов`язаний повернутися до тимчасового розташування підрозділу військової частини, яка в будь-який час змінює місце дислокації, що створить умови та змогу ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також здійснювати вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний мешкає за адресою: АДРЕСА_1 але перебування за місцем мешкання не надасть впевненості вважати, що підозрюваний не зможе вчинити дій на вчинення іншого правопорушення, впливу на потерпілих та свідків, скритися від органів досудового розслідування та суду. Крім, цього суд при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб., оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, але не більше строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2025 року (включно).

Строк дії ухвали закінчується, а на даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу не змінилися. Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що доводи слідчого, викладені в клопотанні, є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбаченихп.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини справи виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Клопотання слідчого узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначені висновки суду засновані, перед усім, на тому, що судом встановлено наявність ризиків п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків, з метою спонукання їх до зміни наданих ним небажаних для обвинуваченого показань, як на слідстві так і в суді щодо механізму ДТП та свідків;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений враховуючи тяжкість можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може самовільно залишити місце проживання, крім того останній вже не виконав свій обов`язок щодо повернення до місця несення служби, що за відсутності поважних причин утворює склад іншого злочину за ст. 408 ч. 4 КК України.

Судом враховуються доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_4 не має намірів переховуватись від суду.

Разом з тим, на противагу цим доводам, суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на переховування від суду, або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням вищенаведеного, а також шляхом перевірки всіх обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що прокурор довів в судовому засіданні те, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і продовження тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Слідчим суддею не встановлені передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України обставини, за яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим визначення розміру застави ОСОБА_4 є обов`язковим.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, слідчий суддя керується приписами ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, за якими розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням встановлених слідчим суддею відомостей про особу обвинуваченого, його майнового стану, тяжкості інкримінованого йому тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, залишити визначений раніше ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка з одного боку є достатньо помірним для обвинуваченого, а з іншого - здатний достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Східного регіону ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 14 серпня 2025 року включно.

За таких обставин, слід продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування.

Виходячи з вищевикладеного, клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, ч.6 ст. 199, 205, 331, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2025 року включно, з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 з місцем дислокації АДРЕСА_1 .

Залишити визначений раніше ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави на обвинувачуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2025 року включно, будуть покладені наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Білозерське без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала набирає чинності негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

07.07.2025