У Х В А Л А

Іменем України

16.06.2025 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

у ході розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів заяви про повернення арештованого особистого майна, поданої засудженим у кримінальному провадженні №0000844 від 29.09.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України,

Сторона обвинувачення: прокурорка Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Потерпіла: ОСОБА_5

Представник потерпілої адвокатка ОСОБА_6

встановив:

У провадження суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про повернення арештованого особистого майна у судовій справі №465/10368/23.

Згідно з ухвалою суду від 03.03.2025 заява призначена до судового розгляду з повідомленням, але без виклику сторін.

В судове засідання учасники кримінального провадження не прибули, причини неявки суду не повідомили. Разом з тим, неявка учасників процесу в судове засідання з розгляду заяви, не перешкоджає її вирішенню судом.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження судом не здійснювалося виходячи з приписів ч. 4 ст. 107 КПК України.

Встановлено, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України , призначено покарання та вирішено питання речових доказів.

Крім того, питання речових доказів частково було вирішено в ході судового розгляду обвинувального акта де за результатами частина майна, що було вилучено у ОСОБА_3 в ході обшуку, повернута йому та власнику, що підтверджується журналом судового засідання та відповідними розписками.

Вирок був предметом апеляційної перевірки за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

За результатами апеляційного розгляду, вирок, в частині вирішення речових доказів змінено, Ухвалою від 10.03.2025 постановлено речовий доказ - мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11Рго» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ - 2: НОМЕР_2 , конфісковано в

дохід держави.

26 травня 2025 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про повернення арештованого особистого майна по справі № 465/10368/23, разом з тим, якого саме майна у клопотанні не зазначив.

Ч. 5 ст.534 КПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно змісту ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали судового провадження та зважаючи на прийняті судом рішення, у тому числі й апеляційним судом щодо речових доказів, суд приходить до переконання, що клопотання є безпідставним.

Безпідставність клопотання мотивується відсутністю переліку майна, яке нібито хоче отримати засуджений.

Суд констатує факт, що в ході судового розгляду обвинувального акту щодо засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 301 КК України, суд вирішив долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відтак, клопотання є безпідставним та не підлягає задоволенню .

На підставі наведеного, керуючись статтями 100, 369,372, 537 та 539 КПК України,-

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про повернення арештованого особистого майна у судовій справі № 465/10368/23 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з часу її постановлення.

Суддя ОСОБА_8