Дата документу 05.06.2025Справа № 554/6161/21
Провадження № 1-кп/554/797/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисників: ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000028 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України,

В С Т А Н О В И В :

З 24 квітня 2025 року після апеляційного розгляду в провадженні суду на новому розгляді перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання (продовження строку) запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 на строк 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на ті обставини, що обвинуваченій за обвинувальним актом інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України. Ухвалою Полтавського апеляційного суду обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк якого закінчується. Водночас судове провадження перебуває на новому розгляді, а тому виникла необхідність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій. Також прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду через усвідомлення виду і розміру можливого покарання за злочини, які їй інкриміновано (за вчинення особливо тяжкого злочину передбачено до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна), у зв`язку з чим може змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких відомі обвинуваченим, зокрема тих свідків, які брали участь під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачена раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, що, на думку прокурора, свідчить про небажання обвинуваченої ставати на шлях виправлення та про схильність останньої до злочинної діяльності. З урахуванням викладеного, прокурор просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. На думку прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо обрати обвинуваченій з таких причин: особисте зобов`язання неможливо застосувати, оскільки цей запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченої на підтвердження можливості дотримання нею процесуальних обов`язків та через неспівмірність тяжкості інкримінованих злочинів цьому виду запобіжного заходу; заставу неможливо обрати обвинуваченій у зв`язку з тим, що на адресу прокурора та суду не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за обвинувачену; домашній арешт - неможливо обрати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів та підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків, крім того, перебуваючи на волі, обвинувачена може контактувати зі свідками з метою зміни останніми своїх показань під час судового розгляду. На підставі викладеного, прокурор просив задовольнити подане клопотання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник не заперечували проти клопотання прокурора про обрання (продовження строку) запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо обрання (продовження строку) запобіжного заходу щодо обвинуваченої, дослідивши необхідні матеріали провадження, суд дійшов до таких висновків.

Загальні положення.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

За змістом ст. 199 КПК України суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе й виправдане.

Ризиком же в контексті кримінального провадження є певна обґрунтована ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Щодо обрання (продовження строку) запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 суд зазначає про таке.

09 квітня 2025 року ухвалою Полтавського апеляційного суду скасовано вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і призначено новий розгляд кримінального провадження № 0000028 в суді першої інстанції. Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжено до вирішення судом першої інстанції питання щодо запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

24 квітня 2025 року матеріали вказаного кримінального провадження після апеляційного розгляду надійшли до Шевченківського районного суду міста Полтави та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2025 року матеріали кримінального провадження розподілено головуючому судді ОСОБА_1

25 квітня 2025 року ухвалою судді судове провадження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Оскільки це судове провадження перебуває на стадії судового розгляду по суті (новий розгляд в суді першої інстанції), а тому суд не дає оцінки обґрунтованості підозри кожного з обвинувачених.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність на теперішній час наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані прокурором ризики існують й під час нового судового розгляду кримінального провадження, мають реальний характер, суттєво не змінилися, а їх вагомість не зменшилась з огляду на таке.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення найбільш суспільно небезпечного з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте подекуди таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. При цьому ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного обвинуваченій, суд враховує дані про її особу, вік, стан здоров`я, репутацію та майновий стан, наявність фактичного місця проживання, відсутність офіційного місця роботи, навчання та сталих джерел доходу, раніше судима.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу. Тому суд бере до уваги воєнний стан, запроваджений в Україні, а також фактичні бойові дії на значній території держави.

На думку суду, враховуючи характер і тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , обставини наявності (продовження) воєнного стану в Україні самі по собі є достатніми для висновку, що ризики, які встановлені в ухвалі суду та зазначені прокурором, не зменшилися, підсилюються воєнним станом, а жоден інший запобіжний захід не може їм запобігти.

Також прокурор довів ризик ухилення обвинуваченої від суду, що залишається реальним з огляду на тяжкість злочинів, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_6 , а також суворість можливого покарання, яке загрожує за вчинення таких злочинів, у разі визнання особи винуватою у їх вчиненні. Зазначені фактори можуть спонукати обвинувачену залишити місце проживання, у тому числі, покинути межі України, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та перешкодить здійсненню правосуддя.

Крім того, свідки та інші обвинувачені у цьому кримінальному провадженні у судовому засіданні не допитувалися, речові та письмові докази не досліджувалися.

Отже, існують достатні підстави вважати, що обвинувачена, якій інкримінуються, зокрема, тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи, дійсно може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона обвинувачується.

Таким чином, є підстави для обрання (продовження строку) запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , як про це просить прокурор.

Натомість, з урахуванням наведених у судовому засіданні мотивів, встановлених ризиків, а також вимог закону, з огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, суд не знаходить вагомих підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченій.

На переконання суду, домашній арешт, як і інший більш м`який запобіжний захід, на теперішній час не буде достатнім для ефективного запобігання встановленим ризикам, неухильного виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, через що такий більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме належної процесуальної поведінки обвинуваченої протягом судового розгляду.

Нових, суттєвих обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченій захистом не зазначено та відповідних обґрунтувань для розгляду до суду не представлено, тоді як встановлені вище ризики не зникли та не зменшилися, що в сукупності виправдовує подальше застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується, серед іншого у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, враховуючи суспільну небезпечність таких злочинів та серйозність висунутого обвинувачення, а також встановлені судом ризики, які мають реальний характер, отже, визначення застави як альтернативного запобіжного заходу буде недостатнім засобом для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Тому, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій альтернативного запобіжного заходу і не визначає розмір застави.

Таким чином, клопотання прокурора необхідно задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 314-316, 369-372, 376, 379 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про обрання (продовження) обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати (продовжити) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на строк до 02 серпня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1