ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/574/25 Справа № 695/4129/24 Категорія: ч. 2 ст. 121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2025 року, якою клопотання прокурора задоволено та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , на строк 60 днів, а саме до 21.08.2025 року включно, -

в с т а н о в и л а :

У провадженні судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000945 від 12.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав зазначених у клопотанні, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вказав, що на даний час існують та не спростовані ризики, які були встановлені раніше, зокрема ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2025 року, клопотання прокурора задоволено та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , на строк 60 днів, а саме до 21.08.2025 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1.Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду від 23 червня 2025 року в частині продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000945, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити у клопотанні прокурора ОСОБА_6 про продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту поклавши на нього процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає, що ухвала суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вказує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, в порушення норми закону не перевірив всіх вказаних обставин, зокрема органом досудового розслідування мотивується клопотання про продовження запобіжного заходу наявністю ризиків вчиняти інші кримінальні правопорушення чи уникати слідства чи суду, можливістю тиску на потерпілого чи свідків вважає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження, оскільки з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_9 до моменту розгляду клопотання пройшло одинадцять місяців за які слідством не було встановлено фактів тиску з боку ОСОБА_9 на потерпілого чи свідків, жодних звернень до поліції.

Ризиків, що обвинувачений може впливати на свідків чи сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для вирішення кримінальної справи не існує, оскільки на даний час досудове слідство по справі закінчене та перебуваючи під домашнім арештом він не зможе будь-яким чином впливати на свідків чи інших учасників процесу.

Вказує, що органом досудового розслідування в порушення вказаних вимог не зазначено, в чому саме полягають ризики зазначені в клопотанні та такі посилання не підтверджені жодними доказами, а прокурор у своєму клопотанні лише обмежився перелічуванням законодавчих підстав зазначених у ст.. 177 та 178 КПК України, що не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відсутність підстав вважати, що ОСОБА_8 перешкоджатиме встановленню істини у справі, ухилятиметься від явки до суду, свідчить про те, що немає підстав для подальшого тримання його під вартою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду від 23 червня 2025 року скасувати.

2. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні прокурора ОСОБА_6 про продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту поклавши на нього процесуальні обов`язки.

Вважає, що ухвала Золотоніського міськрайонного суду була поставлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ризиків, що він може впливати на свідків чи сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для вирішення кримінальної справи не існує, оскільки на даний час досудове слідство по справі закінчене та перебуваючи під домашнім арештом він не зможе будь-яким чином впливати на свідків чи інших учасників процесу.

Органом досудового розслідування в порушення вказаних вимог не зазначено в чому саме полягають ризики зазначені в клопотанні та такі посилання не підтверджені жодними доказами, а прокурор у своєму клопотанні лише обмежився перелічуванням законодавчих підстав зазначених у ст.. 177 та 178 КПК України, що не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Відсутність підстав вважати, що він перешкоджатиме встановленню істини у справі, ухилятиметься від явки до суду свідчить про те, що немає підстав для подальшого тримання його під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000945 від 12.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав зазначених у клопотанні, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вказав, що на даний час існують та не спростовані ризики, які були встановлені раніше, зокрема ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення - факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість пред`явленого йому обвинувачення.

Крім того, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини: ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочини, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Також суд першої інстанції вірно врахував вік та стан здоров`я обвинуваченого: обвинувачений є особою молодого віку, не є особою з інвалідністю.

Крім того, обвинувачений має зареєстроване місце проживання, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, обвинуваченому за даним кримінальним провадження інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не обирався, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

На думку колегії суду, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КГІК України, а саме: обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу може переховуватися від суду.

Колегією суддів не встановлено стримуючі фактори, які свідчать, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судове засідання.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Підстав для зміни, скасування чи обрання більш м`якого запобіжного заходу на цей час не встановлено.

Будь-яких обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі, не встановлено та не доведено обвинуваченим та його захисником.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2025 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -