Справа № 642/5253/25
Провадження № 1-кс/642/1313/25
УХВАЛА

Іменем України

05.09.25 м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні №0000223 від 01.09.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

До Холодногірського районного суду м. Харкова звернувся старший дізнавач СД ВП № 2 ХРУП № З ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначив, що В провадженні СД ВП № 2 ХРУП № З ГУ НП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР № 0000223 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом того, що 31.08.2025 близько 13 год. 00 хв. за адресою м. Харків, вул. Пащенківська, 52-б, було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31.08.2025 в період часу з 13 год. 24 хв. по 13 год. 54 хв. за адресою м. Харків, вул. Пащенківська, 52-6, було проведено ОМП в ході проведення якого на підлозі, навпроти кв. 11, виявлено сліди РБК та дві сокири з дерев`яними рукоятками, які в подальшому вилучені до паперового конверту з написом НПУ.

01.09.2025 в якості потерпілого допитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 31.08.2025 близько 13.00 год. він прийшов до вітчима своєї дружини, а саме до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , де між ними виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_5 , тримаючи у руках дві сокири, наніс йому поріз лівої кисті.

01.09.2025 сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 33 см. та сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 35 см. було оглянуто та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином сокира з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 33 см. та сокира з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 35 см., вилучені в ході ОМП від 31.08.2025 за адресою м. Харків, вул. Пащенківська, 52-ю, біля кв. № 11 - є речовими доказами по вказаному кримінальному правопорушенню та мають доказове значення по справі, у зв`язку з чим, орган досудового розслідування вважає, що єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, є накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 33 см. та сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 35 см, вилучені в ході ОМП від 31.08.2025 з 13 год. 24 хв. по 13 год. 54 хв. за адресою м. Харків, вул. Пащенківська, 52-б.

Власником вилученого майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Дізнавач вказує, що незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не прибув, про слухання прави повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Проти накладення арешту не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, 31.08.2025 в період часу з 13 год. 24 хв. по 13 год. 54 хв. за адресою м. Харків, вул. Пащенківська, 52-б, було проведено ОМП в ході проведення якого на підлозі, навпроти кв. 11, виявлено сліди РБК та дві сокири з дерев`яними рукоятками, які в подальшому вилучені до паперового конверту з написом НПУ.

01.09.2025 постановою ст. дізнавача ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 33 см. та сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 35 см. визнано речовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Дізнавачем доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що суду надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а повернення майна його власнику, може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів слідчий суддя дійшов висновку, про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 33 см. та сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 35 см., який було вилучено в ході огляду місця події 31 серпня 2025 року, який проводився за адресою: м. Харків, вул. Пащенківська, 52-б.

Сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 33 см. та сокиру з дерев`яною рукояткою загальною довжиною 35 см. зберігати в камері зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківські області за адресою м. Харків, вул. Зброярська,1.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1