Справа № 203/2624/25
Провадження № 1-кп/0203/1461/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 15.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, гр. України, не зареєстрованого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

11.11.2024, у період часу з 08:00 до 17:00, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. 128-ї Бригади Тероборони, 3-А, та побачивши раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , який на касі вказаного кафе розплачувався банківською карткою, діючі таємно, на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_6 залишив свою барсетку, в якій знаходилась банківська картка, викрав барсетку з банківською карткою № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ «Приват банк», яка оформлена на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , та яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на його ім`я та яка, в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХІІ від 2 жовтня 1992 року, п. 56, 63 ч. 1 ст. 1, ст. 59 Закону України "Про платіжні послуги" № 1591- IX від ЗО червня 2021 року та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України є офіційним документом і призначена для виконання фінансових операцій, після чого, утримуючи при собі зазначену барсетку, в якій знаходилась вищевказана банківська карта, з місця вчинення злочину зник, викраденою картою розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи достовірно обізнаним, що на всій території України Указами Президента України від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, останній раз Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, які офіційно оприлюднені у встановленому законом порядку, у тому числі такий воєнний стан діяв і у день вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 направився у магазин «СІЛЬПО», що за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 6А, та, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, 11.11.2024 в період часу з 19:56 до 19:57, надав раніше викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приват банк», яка оформлена на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , знайомому на ім`я ОСОБА_7 , який не володів повною та достовірною інформацією стосовно вказаної банківської картки, а також довіряв ОСОБА_5 , який завірив ОСОБА_7 , що банківська картка належить останньому, для того щоб ОСОБА_7 за допомогою зазначеної картки, здійснив наступні оплати: 11.11.2024 о 19:56 оплата товару в магазині «СІЛЬПО» на суму 375, 00 грн.; 11.11.2024 о 19:57 оплата товару в магазині «СІЛЬПО» на суму 375, 00 грн.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині «ЕВА», за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 6А, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, 11.11.2024 в період часу з 20:00 до 20:01, надав раніше викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приват банк», яка оформлена на ім`я потерпілого ОСОБА_6 знайомому на ім`я ОСОБА_7 , який не володів повною та достовірною інформацією стосовно вказаної банківської картки, а також довіряв ОСОБА_8 , який завірив ОСОБА_7 , що банківстка картка належить останньому, для того щоб ОСОБА_7 за допомогою зазначеної банківської картки здійснив наступні оплати: 11.11.2024 о 20:00 оплата товару в магазині «ЕВА» на суму 369,00 грн.; 11.11.2024 о 20:01 оплата товару в магазині «ЕВА» на суму 369,00 грн.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , 11.11.2024 близько о 22:31, перебуваючи біля банкомату, що за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 10, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, за допомогою раніше викраденої банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої в АТ КБ «Приват банк», яка оформлена на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , здійснив зняття грошових коштів на суму 20 000,00 грн.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату, що за адресою: м. Дніпро, вул. Степана Бандери, 2, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, 12.11.2024, в період часу з 05:10 до 05:14, за допомогою раніше викраденої банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої в АТ КБ «Приват банк», яка оформлена на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , здійснив наступні зняття грошових коштів: 12.11.2024 о 05:10 на суму 1 000,00 грн.; 12.11.2024 о 05:11 на суму 1 000,00 грн.; 12.11.2024 о 05:12 на суму 1 000,00 грн.; 12.11.2024 о 05:12 на суму 1 000,00 грн.; 12.11.2024 о 05:14 на суму 200,00 грн.

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 25 688,00 гривень.

16 квітня 2024 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.357 та ч. 4 ст. 185 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінальних правопорушень, а саме: за ч.1 ст.357 КК України один рік обмеження волі; за ч.4 ст.185 КК України п`ять років позбавлення волі; за ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді п`яти років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити від вибування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, ОСОБА_5 надав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог абзацу другого п.3 ч.4 ст.469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення злочину було спричинено шкоду потерпілому ОСОБА_6 , який надав згоду на затвердження даної угоди.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком (ч.1 ст.357 КК України) та тяжким злочином(ч.5 ст.185 КК України).

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , здійснивши дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 185 КК України, та здійснивши дії, які виразились у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене. 1 ст. 357 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 16 квітня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України - один рік обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - п`ять років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання, у вигляді п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1