Справа № 201/5985/25
Провадження № 1-кс/201/2240/2025
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001684, внесеному 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001684, внесеного 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої остання є власником транспортного засобу LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказаний транспортний було придбано на грошові кошти батька заявниці та оформлено 29.02.2024 на підставі договору комісії, відповідних актів огляду та договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ 1242. Вказаним транспортним засобом користувалася як заявниця, так і її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким заявницею 15 грудня 2017 року було укладено шлюб, що підтверджується актовим записом № 1090 зареєстрованим Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції.

У зв`язку з тим, що згідно показів потерпілої, ОСОБА_6 систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру: поводив себе агресивно, застосовував фізичну силу по її відношенню, погрожував, вбивством як її так і її батька, погрожував та використовував свою фізичною перевагу, поводив себе психічно нестабільно тощо з квітня 2024 року заявниця разом із спільною дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає окремо від ОСОБА_6 .

Транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , чорного кольору. Ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишилося у ОСОБА_6 , та згідно показів заявниці, останній не дивлячись на чисельні спроби потерпілої повернути належне їй авто вказане майно так і не повернув, продовжуючи користуватися автомобілем для власних потреб.

14.09.2024 року заявниця в додатку «Дія» випадково дізналася про те, що з вказаного додатку зникли будь-які відомості щодо її права власноті на автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 та одразу звернулася на спеціальну лінію «102» а також до адвокатів, які направили відповіді запити до сервісних центрів з метою з`ясування обставин того, яким чином без її участі було переоформлено авто.

В ході досудового розслідування, під час проведення тимчасових доступів було встановлено, що 03.09.2024 в ТСЦ МВС № 1242, на підставі акту огляду № 8249/24/001332 від 24.07.2024, договору комісії № 8249/24/1/003879 від 23.07.2024 та договору купівлі-продажу укладеному у СГ № 8249/24/003879 від 24.07.2024, належний заявниці транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , чорного кольору перереєстровано на ОСОБА_8 , який є батьком ОСОБА_6 . Встановлено, щор підставою продажу були акт огляду № 8249/24/001332 від 24.07.2024, договору комісії № 8249/24/1/003879 від 23.07.2024, підписи в яких в графі «комітент» виконані від імені ОСОБА_5 , а комісіонером є ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР» в особі ОСОБА_9 . Також наявна печатка ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР».

Потерпіла зазначає, що добровільної згоди на продаж транспортного засобу не надавала ані в усній, ані в письмовій формі, жоден договір купівлі-продажу належного їй транспортного засобу не укладала, повноважень будь-якій особі на укладення такого договору не надавала, жодного договору у зв`язку з яким, було відчужено належне їй майно не підписувала.

В ході досудового розслідування в ТСЦ 1242 було вилучено оригінали документів, що стали підставою для продажу авто, а саме акт огляду № 8249/24/001332 від 24.07.2024, договору комісії № 8249/24/1/003879 від 23.07.2024. Вказані документи направлені на почеркознавчу судову експертизу з метою встановлення справжності підписів, виконаних від імені ОСОБА_5 . Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-24/444478-ПЧ, підписи від імені ОСОБА_5 в обох документах виконані не нею, а іншою особою.

Таким чином орган досудового розслідування має підстави вважати, що гр. ОСОБА_9 , діючи як представник ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР» () шляхом підробки документів неправомірно продала транспортний засіб, належний ОСОБА_5

06.02.2025 було проведено обшук за адресою мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку ОСОБА_9 зазначала, що вона дійсно займається підприємницькою діяльністю пов`язаною з переоформленням транспортних засобів. Так, приблизно 1 року тому ОСОБА_9 познайомилася з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка також займається діяльністю пов`язаною з переоформленням транспортних засобів в м. Дніпро. В подальшому, ОСОБА_9 передала ОСОБА_10 власну печатку ФОП та флеш-носій з електронним доступом до системи де відбувається переоформлення прав власності на автомобілі.

Також ОСОБА_9 пояснила, що договір комісії № 8249/24/1/003879 від 23.07.2024. був підписаний не нею, а ОСОБА_10 , про що свідчить специфічний відтиск печатки.

Таким чином орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 може бути причетною до підробки документів, на підставі яких неправомірно продано транспортний засіб, належний ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_11 , 16.01.1980 постійно здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою АДРЕСА_2 .

13.05.2025 було проведено обшук за адресою роботи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою

АДРЕСА_2 ході обшуку вилучено:

- 412 договорів від імені комісіонера ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР»;

- 30 звітів про оцінку транспортних засобів від ОСОБА_9 ;

- 4 печатки ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР» та « ОСОБА_13 »;

- 3 флеш носії з інформацією;

- 20 зразків підпису ОСОБА_14 .

На підставі викладеного з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Слідчий надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_15 надіслала до суду заяву, якою просила проводити розгляд поданого клопотання без її участі, у зв`язку із неможливістю бути присутньою на судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001684, внесеного 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування було встановлено, що до ЧЧ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 03.09.2024 невстановлені особи за попередньо змовою підробили офіційний документ (ЖЕО 32644 від 10.10.24).

13.05.2025 слідчим відділу поліції №2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 29, кімн. 201, у ході якого було виявлено та вилучено:412 договорів від імені комісіонера ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР»; 30 звітів про оцінку транспортних засобів від ОСОБА_9 ; 4 печатки ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР» та « ОСОБА_13 »; 3 флеш носії з інформацією; 20 зразків підпису ОСОБА_14 .

Постановою слідчого від 13.05.2025 вищевказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001684, внесеному 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вилучені в ході проведеного обшуку предмети можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001684, внесеному 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на тимчасово вилучене в ході проведення 13.05.2025 обшуку за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 29, кімн. 201, майно, а саме: 412 договорів від імені комісіонера ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР»; 30 звітів про оцінку транспортних засобів від ОСОБА_9 ; 4 печатки ПП «БУД ПЛАСТ ПОЛІМЕР» та « ОСОБА_13 »; 3 флеш носії з інформацією; 20 зразків підпису ОСОБА_14 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1