печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000018 від 21.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000018 від 21.10.2024.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Підрозділом детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 21.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлюються обставини, за яких службові особи ТОВ «РУКСУС», ТОВ «МАНIПАК», ТОВ «СВЄТПРИНТ» та інші суб`єкти господарської діяльності у період 2023-2024 років шляхом проведення фінансово-господарських операцій без відображення в податковій звітності ухилилися від сплати податків в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що службові особи ТОВ «МАНIПАК» (), з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає в ухиленні від сплати податку на прибуток шляхом завищення валових витрат підприємств, здійснюють перерахування грошових коштів на банківські рахунки, за надання різного роду послуг, які в подальшому перераховуються на рахунки підприємств транзитно-конвертаційної спрямованості, для їх подальшої конвертації..

В період часу з 10:05 год. по 21:50 год. 18.03.2025 старшим детективом Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року (справа № 757/11150/25- к), був проведений обшук за фактичним місцем здійснення господарської діяльності осіб, які використовують реквізити ТОВ «МАНIПАК», ТОВ «СВЄТПРИНТ», що на праві власності належать ТОВ «СВЄТПРИНТ», за адресою: м. Київ, вул. Пшенична буд. 8.

В ході обшуку зазначеної будівлі, в кабінеті № 1 директора ТОВ «МАНІПАК» ОСОБА_6 , в сейфі виявлено та вилучено купюри схожі на грошові кошти: українська гривня номіналом 500, 1000 у загальній кількості 419 000 (чотириста дев`ятнадцять тисяч) гривень та купюри схожі на грошові кошти долари США номіналом 100 у загальній сумі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) доларів США, походження яких присутні пояснити не змогли, оригінали підтверджуючих документів не надали.

19.03.2025 детективом Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_7 винесено постанову про визнання речовим доказом вищезазначених готівкових коштів, вилучених в ході проведення обшуку за фактичним місцем здійснення господарської діяльності осіб, які використовують реквізити ТОВ «МАНIПАК», ТОВ «СВЄТПРИНТ», за адресою: м. Київ, вул. Пшенична буд. 8.

Прокурор зазначає, що з метою збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації виникла необхідність в арешті грошових коштів вилучених в ході проведення обшуку за фактичним місцем здійснення господарської діяльності осіб, які використовують реквізити ТОВ «МАНIПАК», ТОВ «СВЄТПРИНТ», що на праві власності належать ТОВ «СВЄТПРИНТ», за адресою: м. Київ, вул. Пшенична буд. 8.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представника власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_6 - директора ТОВ «МАНІПАК», та є її особистими заощадженнями, законність походження яких підтверджується відповідними документами, про що під час обшуку зазначалось як ОСОБА_6 , так і адвокатами присутніми на обшуку. Крім того, вилучені грошові кошти не відповідають критеріям ст.. 98 КПК України.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Підрозділом детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 21.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В період часу з 10:05 год. по 21:50 год. 18.03.2025 старшим детективом Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року (справа № 757/11150/25- к), був проведений обшук за фактичним місцем здійснення господарської діяльності осіб, які використовують реквізити ТОВ «МАНIПАК», ТОВ «СВЄТПРИНТ», що на праві власності належать ТОВ «СВЄТПРИНТ», за адресою: м. Київ, вул. Пшенична буд. 8.

В ході обшуку зазначеної будівлі, в кабінеті № 1 директора ТОВ «МАНІПАК» ОСОБА_6 , в сейфі виявлено та вилучено купюри схожі на грошові кошти: українська гривня номіналом 500, 1000 у загальній кількості 419 000 (чотириста дев`ятнадцять тисяч) гривень та купюри схожі на грошові кошти долари США номіналом 100 у загальній сумі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) доларів США.

Зі змісту протоколу обшуку вбачається, що грошові кошти вилучались з вказаного кабінету за участю головного бухгалтера ТОВ «СВСТПРИНТ» ОСОБА_9 , директора ТОВ «МАНІПАК» ОСОБА_6 , головного бухгалтера ТОВ «МАНІПАК» ОСОБА_10 та адвокатів.

Згідно письмових зауважень адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за участю яких було проведено обшук, вилучені грошові кошти є власність ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , директора ТОВ «МАНІПАК».

Згідно наданими стороною захисту платіжними інструкціями АТ «Перший український міжнародний банк» ОСОБА_8 було видано готівку в сумі 1 116 000 грн за період з серпня по жовтень 2024 року.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку сума дозоду ОСОБА_8 , як фізичної особи-підприємця за 2024 рік становить 8 133 100 грн.

19.03.2025 детективом Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_7 винесено постанову про визнання речовим доказом вищезазначених готівкових коштів, вилучених в ході проведення обшуку за фактичним місцем здійснення господарської діяльності осіб, які використовують реквізити ТОВ «МАНIПАК», ТОВ «СВЄТПРИНТ», за адресою: м. Київ, вул. Пшенична буд. 8.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України арешт майна також допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в ході розгляду клопотання не надано належних та допустимих доказів, що вилучені грошові кошти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди. При цьому, вказане спростовується наданими стороною захисту документами, які свідчать про те, що вилучені грошові кошти є власністю іншої особи, а саме матері директора ТОВ «МАНІПАК» ОСОБА_6 - ОСОБА_8 .

При постановленні ухвали слідчий суддя також враховує положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unіted Kingdom Appl. 7456/76 (1976).

Відповідно до 4 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, оскільки таке майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, не містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не може вважатися майном, одержаним внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 98, 167, 170-173,175,309,372,392,532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1