справа № 606/1134/25
Ухвала

09 липня 2025 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вибудів, Козівського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, депутатом не являється, раніше судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 06.07.2025 року -,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 06.07.2025 року.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчим зазначено, що Групою слідчих СВ ВП №3 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000160 від 06 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, судимість за вчинення яких не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин аналогічного характеру, при наступних фактичних обставинах:

Так, 06 липня 2025 року у ОСОБА_5 виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом обману чи зловживання довірою, для подальшого розпорядженням ним на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, готуючись до вчинення злочину, підшукуючи транспортний засіб для протиправного заволодіння ним, ОСОБА_5 06 липня 2025 року переглянув оголошення про продаж мотоциклів у мережі «Інтернет» та знайшов на сайті «ОLХ» оголошення, опубліковане ОСОБА_7 , про продаж мотоциклу марки Kawasaki z750, р.н. НОМЕР_1 вартістю 3100 доларів США, який належить ОСОБА_8 , 1986 р.н. житель с. Заздрість, Микулинецької ТГ.

Надалі, ОСОБА_5 , не маючи дійсного наміру сплачувати кошти за придбання чи користування мотоцикла, а також не маючи об`єктивних фінансових можливостей цього зробити, вирішив незаконно заволодіти вказаним мотоциклом, шляхом обману та зловживання довірою продавця.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, ОСОБА_5 , 06 липня 2025 року, зателефонував на абонентський номер ОСОБА_7 , вказаний в оголошенні, та запропонував купити вказаний в оголошенні мотоцикл Kawasaki z750, р.н. НОМЕР_1 за 3100 доларів США, приховавши справжні наміри на безоплатне заволодіння транспортним засобом. Із запропонованими ОСОБА_5 умовами ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, погодився та домовився про зустріч останнім в місті Теребовля Тернопільської області.

06.07.2025 близько 18.00 годин, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, кінцевою метою якого було заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , перебуваючи на території АЗС БРСМ, що по вул. Кн. Василька в м. Теребовля, Тернопільської області зустрівся із ОСОБА_7 та, намагаючись увійти в довіру до останнього, підтримати хибне враження щодо вигідності умов укладення правочину, не маючи наміру реального придбання вказаного мотоцикла, показав останньому на власному мобільному пристрої відомості про переказ коштів на суму 130 000 грн., на банківську картку ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , як оплату вартості покупки мотоциклу, чим ввів в оману останнього. Не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_5 , ОСОБА_7 будучи переконаним про надходження грошових коштів на банківську картку ОСОБА_8 , передав ОСОБА_5 в користування мотоцикл Kawasaki z750, р.н. НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_5 мав можливість на розпорядження мотоциклом Kawasaki z750, р.н. НОМЕР_1 на власний розсуд.

В подальшому, близько 20.30 год. 06.07.2025 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зрозумівши, що грошові кошти за купівлю мотоциклf Kawasaki z750, р.н. НОМЕР_1 , на банківський рахунок не надійшли зателефонували на лінію 102 та повідомили про даний факт.

В цей час близько 20.50 годин. 06.07.2025 року, під час введеного плану перехоплення на території Тернопільського району, ОСОБА_5 був зупинений по вул. Чернівецька в м. Тернопіль під час керуванням мотоциклом Kawasaki z750, р.н. НОМЕР_1 .

07 липня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: Протокол огляду місця події від 06.07.2025 року. Показами потерпілої ОСОБА_8 . Показами свідка ОСОБА_9 . Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 . Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 . Банківською випискою АТ КБ «Приватбанк» по банківській карті ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування

ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню чи судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_5 вдалось дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності здійснення позапроцесуальних дій зазначеною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Санкцією ч.2 ст.289 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочину може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності.

Також вказаний ризик підтверджується тим, що в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві. ОСОБА_5 розлучений, має сина, якому 13.07.2025 року виповниться 18 років, також встановлено, що відносно ОСОБА_5 відкрито виконавчі провадження, де він є боржником, його майно та банківські рахунки є арештовані, що свідчить про його скрутний матеріальний стан.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України).

Існування даного ризику підтверджується тим, що мобільний телефон, на якому підозрюваний демонстрував потерпілій ОСОБА_8 та свідку ОСОБА_7 фіктивне підтвердження перерахунку грошових коштів за мотоцикл, виявлений у підозрюваного не був. ОСОБА_5 не видає його добровільно та не повідомляє його місце знаходження. Інформація, яка міститься на вказаному телефоні, має важливе значення для встановлення істини у справі та сприятиме об`єктивному досудовому розслідуванню. У випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 зможе знищити вказаний телефон, або інформацію що міститься на ньому, що негативно вплине на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

3) незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Ризик незаконного впливу на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, потерпіла та свідки у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Водночас, вказаний ризик також підтверджується наявністю у ОСОБА_5 контактних даних свідка ОСОБА_7 , із яким підозрюваний вів переписку щодо купівлі мотоцикла, оскільки під час затримання ОСОБА_5 , у останнього не було вилучено мобільний телефон, за допомогою якого останній спілкувався із свідком ОСОБА_7 . Місце знаходження даного мобільного телефону органом досудового розслідування не встановлене.

4) вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів, в тому числі проти власності, а саме:

? 20.06.2018 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, до 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

? 26.08.2022 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 (три) роки іспитового строку;

? 10.03.2023 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 (три) роки іспитового строку;

? 18.06.2024 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України до остаточного покарання 7 (семи)років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

? 10.12.2024 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 19, ч. 4 ст. 185 КК України до остаточного покарання 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

Окрім того, 06.07.2025 слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відносно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження № 0001243 від 07.07.2025 за ч. 2 ст. 190 КК України по факту заволодіння чужим майном шляхом обману, за обставин отримання ним готівкових коштів у сумі 4300 грн. від потерпілого та демонстрування йому фіктивного перерахунку аналогічної суми на картковий рахунок, що мало місце 06.07.2025.

Вказане свідчить про схильність підозрюваного до протиправної поведінки та систематичне вчинення злочинів.

Оцінюючи його протиправну поведінку, її характер та неприйняття моральних засад суспільства, існує ризик того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити, доцільність задоволення клопотання зазначив, що метою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Санкцією ч.2 ст.289 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочину може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності. Також вказаний ризик підтверджується тим, що в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві. ОСОБА_5 розлучений, має сина, якому 13.07.2025 року виповниться 18 років, також встановлено, що відносно ОСОБА_5 відкрито виконавчі провадження, де він є боржником, його майно та банківські рахунки є арештовані, що свідчить про його скрутний матеріальний стан; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України). Існування даного ризику підтверджується тим, що мобільний телефон, на якому підозрюваний демонстрував потерпілій ОСОБА_8 та свідку ОСОБА_7 фіктивне підтвердження перерахунку грошових коштів за мотоцикл, виявлений у підозрюваного не був. ОСОБА_5 не видає його добровільно та не повідомляє його місце знаходження; 3) незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); Ризик незаконного впливу на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, потерпіла та свідки у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися; вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів, в тому числі проти власності, а саме: 20.06.2018 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, до 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; 26.08.2022 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 (три) роки іспитового строку; 10.03.2023 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 (три) роки іспитового строку 18.06.2024 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України до остаточного покарання 7 (семи)років 1 (одного) місяця позбавлення волі; 10.12.2024 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 19, ч. 4 ст. 185 КК України до остаточного покарання 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; Новий злочин ОСОБА_5 вчинив після звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України. Окрім того, 06.07.2025 слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відносно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження № 0001243 від 07.07.2025 за ч. 2 ст. 190 КК України по факту заволодіння чужим майном шляхом обману, за обставин отримання ним готівкових коштів у сумі 4300 грн. від потерпілого та демонстрування йому фіктивного перерахунку аналогічної суми на картковий рахунок, що мало місце 06.07.2025. Вказане свідчить про схильність підозрюваного до протиправної поведінки та систематичне вчинення злочинів. Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою та просила обрати підозрюваному інший більш м`який запобіжний захід, так як вважає, що обставини обґрунтування підозри ОСОБА_5 вказані ризики не виключають застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. На це вказує, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, 21.05.2025 року отримав поранення, на даний момент потребує лікування, має ІІІ групу інвалідності. Крім того клопотання, яке подано із матеріалами справи, не вказується на існування конкретних ризиків, немає посилання на конкретні матеріали справи на основі чого ґрунтується підозра.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти застосування до нього запобіжного заходу - тримання під вартою, вини своєї не визнав.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протокол огляду місця події від 06.07.2025 року, показами потерпілої ОСОБА_8

показами свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 , протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 . Банківською випискою АТ КБ «Приватбанк» по банківській карті ОСОБА_8 .

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 згідно з вимогами пунктів ч. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, є можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Санкцією ч.2 ст.289 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочину може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності. Крім того знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків, необхідності обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу. Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не довів обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 може надалі переховуватись від органів досудового розслідування та може вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, однак ОСОБА_5 має постійне місце проживання, згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10676, поранення отримав під час виконання службових обов`язків внаслідок бойових дій, діагноз МВТ (21.05.2025) ВОНП лівого стегна з дефектом м/т (S71.1), ПХО ран, згідно направлення від 05.06.2025 року № 2502 направляється ОСОБА_5 на стаціонарне лікування ВЛК з діагнозом ВТ (21.05.2025) ВОНП с/з лівого стегна (Стан після ПХО 22.05.25), потребує лікування та подальшої реабілітації, а тому йому слід застосовати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,184, 194, 200, 309, 395 ч. 2 п. 3 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого слідчого відділення ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вибудів, Козівського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, депутатом не являється, раніше судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю (за виключенням відвідування останнім медичних закладів за відповідною необхідністю та оголошення тривоги по місцю відбування домашнього арешту).

В іншій частині клопотання відмовити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні;

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 06.09.2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвалу для виконання направити до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 10) за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1