ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1686/25
Провадження №1-кп/477/460/25
УХВАЛА

19 серпня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000283 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.162, ч.1 ст. 129, ч. 1 ст. 309 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вітовського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.162, ч.1 ст. 129, ч. 1 ст. 309 КК України.

В підготовче судове засідання не з`явились потерпілі. Через відсутність даних щодо отримання потерпілою ОСОБА_6 повістки суду підготовче судове засідання відкладене.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, здійснення впливу на свідків.

Своє клопотання обгрунтував тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, один з яких є тяжким злочином, не має стабільного джерела доходу та сталих соціальних зв`язків, а такж те, що обвинувачений з потерпілими та свідками є мешканцями одного села, отже обвинувачений може здійснювати вплив на свідків.

Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечував, просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Захисник проти клопотання прокурора заперечував, вважав за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт у нічний час.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не надав.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо заявленого клопотання, вивчивши клопотання та матеріали в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2025 року обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжений ухвалою слідчого судді від 16 липня 2025 року по 20 серпня 2025 року.

Обґрунтованість підозри була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого під час досудового розслідування.

Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження. Завершити розгляд кримінального провадження та ухвалити рішення до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу не є можливим.

Підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу стало наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього кодексу, повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він до затримання офіційно працевлаштованим не був, не одружений, утриманців не має, проживає в будинку, який належить його батькам. Зазначив, що на даний час отримує медичну допомогу, інвалідності немає.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні ручних гранат, незаконному проникненню д житла потерпілих та погрозою вбивством потерпілим, які є його односельцями, шляхом демонстрування наявних у нього гранат та приведення однієї гранати у бойовий стан, а також у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів. Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до класифікації, наведеної у статті 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Злочин вчинений відносно потерпілих, з якими обвинувачений проживає в одному населеному пункті.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений не має сталих соціальних зв`язків та офіційних джерел доходу, що вказує на існування ризику того, що усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі встановлення вини обвинуваченого, перебуваючи на волі він може переховуватися від суду, що унеможливить своєчасний та якісний розгляд кримінального провадження судом, а також впливати на свідків.

Щодо обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що заявляли обвинувачений та його захисник, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу, до якого мають бути долучені, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, жодних доказів на підтвердження своєї позиції стороною захисту не надано, зокрема, наявності тяжкого захворювання, на що посилається захисник, дані щодо власників житлового будинку, в якому проживає обвинувачений, джерела доходу та можливість фінансового забезпечення, тощо.

Отже, як встановлено в судовому засіданні, заявлені ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились, завершити розгляд справи до завершення строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим, що відповідно до ст. 199 КПК України, є підставою для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки інші, менш суворі запобіжні заходи, на що посилаються обвинувачений та його захисник, не зможуть запобігти встановленим ризикам, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає. Інформації щодо неможливості утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я суду не надано.

Керуючись статтями 176, 177, 199, 315, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 17 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня оголошення тексту ухвали, а обвинуваченою з дня отримання її копії.

Головуюча суддя ОСОБА_1