Справа № 317/3303/25
Провадження № 1-в/317/128/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_4 (відеоконференцзв`язок)

засудженого ОСОБА_5 (відеоконференцзв`язок)

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 09.02.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, ч. 1 ст. 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства, у зв`язку із декриміналізацією на підставі змін у КК України та КУпАП.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заяву підтримали, просили задовольнити. Захисник зазначив, що оскільки на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку майна, шахрайство, привласнення чи розтрату, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушенн

Представник адміністрації установи у судовому засіданні просив вирішити заяву ОСОБА_5 на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що заява засудженого відповідно до вимог закону підлягає задоволенню за епізодом №1 від 20.05.2020, за епізодом №2 від 21.05.2020, за епізодом №4 від 29.07.2020, за епізодом №5 від 09.09.2020, за епізодом №6 від 17.11.2020, за епізодом №8 від 29.01.2021, за епізодом №9 від 23.02.2021, за епізодом №10 від 01.04.2021.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, представника адміністрації установи, засудженого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2020 рік становило 2102 грн, станом на 2021 рік становило 2270 грн.

Судом установлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, ч. 1 ст. 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі

За вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022, вчинені ОСОБА_5 діяння за епізодом №1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); діяння за епізодом №2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений потворно; діяння за епізодом №4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею; діяння за епізодом №8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №10 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №11 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №12 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; діяння за епізодом №13 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинена повторно.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 своїми злочинними діями спричинив матеріальну шкоду за епізодом №1 від 20.05.2020 на загальну суму 2088, 80 грн, за епізодом №2 від 21.05.2020 на загальну суму 1695,45 грн, за епізодом №4 від 29.07.2020 на загальну суму 1152,18 грн, за епізодом №5 від 09.09.2020 на загальну суму 567,97 грн, за епізодом №6 від 17.11.2020 на загальну суму 814,30 грн, за епізодом №8 від 29.01.2021 на загальну суму 1589,16 грн, за епізодом №9 від 23.02.2021 на загальну суму 1991,79 грн, за епізодом №10 від 01.04.2021 на загальну суму 1439,80, за епізодом №11 від 11.04.2021 на загальну суму 5559,30 грн, за епізодом №12 від 11.04.2021 на загальну суму 7893,65 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку майна, шахрайство, привласнення чи розтрату, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію крадіжки, введену новим Законом № 3886-IX, на підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022, засудженого за ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, ч. 1 ст. 72 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, а саме за епізодом №1 від 20.05.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К»), за епізодом №2 від 21.05.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К»), за епізодом №4 від 29.07.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд»), за епізодом №5 від 09.09.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Омега»), за епізодом №6 від 17.11.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ»), за епізодом №8 від 29.01.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд»), за епізодом №9 від 23.02.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «РУШ»),за епізодом №10 від 01.04.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К»).

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022 за вчинення крадіжки майна, вартість якого на час вчинення кримінального правопорушення перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме за епізодом № 11 від 11.04.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К») та епізодом №12 від 11.04.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна»), до цих діянь не застосовується ст. 5 КК України.

Крім того, норми Закону України № 3886-ІХ не поширюються на діяння, передбачені ст. 309, 186 КК України, а отже набрання чинності Законом № 3886-IX не може бути правовою підставою для звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022 покарання за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 186 КК України (епізод №3, №7, №13).

Керуючись ст. 3, 5, 72, 74 КК України, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 336, 376, 377, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022 за епізодом №1 від 20.05.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К»), за епізодом №2 від 21.05.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К»), за епізодом №4 від 29.07.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд»), за епізодом №5 від 09.09.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Омега»), за епізодом №6 від 17.11.2020 (викрадення майна потерпілого ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ»), за епізодом №8 від 29.01.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд»), за епізодом №9 від 23.02.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «РУШ»),за епізодом №10 від 01.04.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К»).

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022

- за ч. 2 ст. 186 КК України за епізодом № 3 від 30.05.2020 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

- за ч. 2 ст. 309 КК України за епізодом №7 від 15.01.2021 до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

- за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом № 11 від 11.04.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Епіцентр К») до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

- за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом № 12 від 11.04.2021 (викрадення майна потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України за епізодом №13 від 12.04.2021 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Копію ухвали направити до Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», прокурору, засудженому.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18.07.2025 о 11-45 год.

Суддя ОСОБА_1