Провадження № 1-кп/947/1095/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року Київський районний суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000623 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області, Роздільнянського району, с. Болгарка, українець, громадянин України, тимчасово не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, приблизно о 20:17 год, в світлий час доби, при необмеженій видимості, ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Prius V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини міждворового проїзду ЖК «Альтаїр», здійснював рух зі сторони вул. Композитора Глінки в напрямку вул. Люстдорфська дорога, в Київському районі міста Одеси.

В подальшому, перебуваючи на проїзній частині вул. Люстдорфська дорога виїзд із ЖК «Альтаїр», біля будинку 55А по вул.Люстдорфська дорога, яка обладнана світлофорним об`єктом, при виконанні маневру повороту ліворуч в напрямку вул. Д.Донського на забороняючий жовтий сигнал світлофора, водій ОСОБА_5 , своєчасно не зменшив швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом позначеним дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, по якому проїзну частину вул. Люстдорфська дорога на дозвільний (зелений) сигнал світлофору, справа-наліво відносно руху автомобіля перетинав пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та лівою передньою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки, без зміщення кісткових уламків.

Водій ОСОБА_5 своїми необережними діями допустив порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 8.7.3. (ґ), 8.10 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 1.3 ПДР «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 ПДР «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;

п. 2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.7.3. (ґ) ПДР «Сигнали світлофора мають такі значення:

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».

п. 8.10 ПДР «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

У даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Toyota Prius V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються порушення вимог п.п. 8.7.3. (ґ), 8.10 Правил дорожнього руху України, які створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Водій автомобіля «Toyota Prius V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 виконуючи вимоги п.п. 8.7.3. (ґ), 8.10 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти настанню даної події.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_4 , звернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за примиренням з ним, матеріальних та моральних вимог до ОСОБА_5 у нього не має, він в повному обсязі відшкодував йому матеріальні збитки.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_4 , звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілим, відшкодував завдані збитки у повному обсязі.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин, після його вчинення щиро розкаявся у вчиненому, з потерпілим примирився, відшкодував спричиненні потерпілому збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, проти задоволення якого не заперечував прокурор, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював, щиро кається у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше нетяжкого злочину.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро кається у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував потерпілому ОСОБА_4 у повному обсязі, з потерпілим примирився, у потерпілого відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , тому згідно ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 19 507 гривень 68 копійок повинно бути відшкодовані ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000623 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,закрити.

Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 3392 гривні 64 копійки, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Процесуальні витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 2544, 48 гривень, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Процесуальні витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи у розмірі 13 570, 56 гривень, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2023 року на автомобіль марки «Toyota Prius V», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази: автомобіль марки «Toyota Prius V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів №7 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, 1 А Станційна 27 А, повернути за належністю власнику, безоплатно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1