УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 Справа №607/13282/25 Провадження №1-кс/607/3716/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову від 15.05.2025 слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000026 від 30.01.2024 про відмову у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із даною скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого від 15.05.2025 у кримінальному провадженні № 000026 від 30.01.2024 про відмову у визнанні в якості потерпілого у кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі його заяв внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 000026 від 30.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 372 КК України. 27.01.2025 він подав на адресу Державного бюро розслідувань заяву про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні, у якій він вказав, що усі долучені до матеріалів кримінального провадження докази підтверджують наявність у нього статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні, оскільки на підставі сфальсифікованих доказів він зазнав кримінального переслідування, а перебування під вартою близько року після обрання запобіжного заходу свідчить про наявність моральної та фізичної шкоди, завданої неправомірними діями працівників правоохоронних органів, докази чого долучались слідчому ДБР.Проте, постановою від 15.05.2025 старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 відмовив у задоволенні його заяви про визнання потерпілими у кримінальному провадженні № 000026 від 30.01.2024, не провівши жодних слідчих дій, які б давали підстави прийти до висновку про відсутність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не завдано будь-якої шкоди.

Також, скаржник вказує, що копія постанови від 15.05.2025 фактично отримана ним 20.06.2025 простою кореспонденцією, тому просить поновити строк на оскарження.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали та просили задовольнити, в подальшому подали клопотання про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу підтримують.

У судове засідання старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явився та направив письмову заяву-заперечення, у яких вказує на неможливість прибуття в судове засідання, проти скарги заперечує з тих підстав, що у заяві ОСОБА_4 відсутні будь-які відомості щодо завдання йому шкоди кримінальними правопорушеннями. Крім того, вказав, що в межах даного досудового розслідування тривають необхідні слідчі та процесуальні дії.

Неявка слідчого у судове засідання, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином умовою для прийняття слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, визначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. При цьому саме на слідчого покладається обов`язок довести відсутність підстав для залучення особи до участі у кримінальному провадженні як потерпілого.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя встановив, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000026 від 30.01.2024 за ознаками за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 372 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочате на підставі ухвал слідчих суддів від 22.12.2023, 26.12.2023, якими зобов`язано внести вказані відомості за заявою ОСОБА_4 .

До четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, надійшла заява ОСОБА_4 від 27.01.2025 про залучення його до даного кримінального провадження як потерпілого.

У своїй заяві ОСОБА_4 зазначає про те, що у діях слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, під час складання нею протоколу обшуку від 22.04.2020 року. Також ОСОБА_8 стверджує, що слідчими допущено порушення при внесенні відомостей до ЄРДР щодо нього та інших учасників, оскільки відсутні докази, які підтверджують факт здійснення оперативної закупки 16.10.2019, а слідчими та прокурорами незаконно проведено обшуки для умисного притягнення його до кримінальної відповідальності.

Заява мотивована тим, що усі долучені до матеріалів кримінального провадження докази підтверджують наявність у ОСОБА_9 статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні, оскільки на підставі сфальсифікованих доказів він зазнав кримінального переслідування, а перебування під вартою близько року після обрання запобіжного заходу свідчить про наявність моральної та фізичної шкоди, завданої неправомірними діями працівників правоохоронних органів, докази чого долучались слідчому ДБР. Крім того, ОСОБА_4 просив допитати його повторно після надання ним доказів, що слідчим було залишено поза увагою.

15.05.2025 слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 виніс постанову, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №000026 від 30.01.2024.

Відмовляючи у задоволенні заяви, слідчий виходив з того, що трактування наведених ОСОБА_4 у заяві обставин про вчинення кримінального правопорушення як закінченого та доведеного складу кримінального правопорушення є лише його суб`єктивним сприйняттям таких обставин і на даний час не знайшло свого підтвердження навіть для припущень про те, що вчинено кримінальне правопорушення і таким правопорушенням заподіяно скаржнику моральну, фізичну чи матеріальну шкоду. Скаржником оскаржується належність, допустимість та достатність низки зібраних доказів у кримінальному провадженні №0000074, які є предметом перевірки у кримінальному провадженні №0000026 лише в частині законності отримання таких доказів. Тому виключно в межах кримінального провадження №0000074 прокурором та судом може бути надана оцінка їх належності та достатності.

Також, зі змісту постанови вбачається, що 08.05.2024 ОСОБА_4 був допитаний в якості свідка, проте вказано, що він не є стороною кримінального провадження, не є іншою особою, чиї права чи законні інтереси обмежуються під час досудового розслідування.

Крім того, слідчий свою постанову мотивував тим, на даний час не встановлено обставин, які б свідчили про незаконність отримання доказів, на які вказує ОСОБА_8 , і спричинення йому внаслідок цього будь-якого виду шкоди, що б служило підґрунтям для набуття ним статусу потерпілого у цьому провадженні та не встановлено очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Проте, як випливає зі змісту оскаржуваної постанови, слідчий у постанові не вказав жодних обставин, які слугували б підставами для такого висновку, хоча доведеність порушеного права, завдання шкоди є обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування (ст. 91 КПК України).

Крім того, очевидність і достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання особи потерпілим.

Так, слідчий суддя враховує, що подання ОСОБА_4 заяви про вчинення кримінального правопорушення та заяви про залучення його до кримінального провадження як потерпілого свідчить про те, що останній вважає себе такою особою та просить цей процесуальний статус оформити документально шляхом визнання його потерпілим. Більше того, у поданій заяві ОСОБА_4 обґрунтував, у чому, на його погляд, полягає завдана йому шкода, визначив вид такої шкоди.

Відтак, слідчий суддя дійшов переконання про відсутність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не завдано будь-якої шкоди.

Разом з тим оскаржувана постанова від 15.05.2025 не містить належного посилання на докази, які наявні у матеріалах кримінального провадження та стали підставою прийняття цієї постанови, зокрема, не зазначено, чи підтверджені доводи ОСОБА_4 під час проведення його допиту як свідка у межах даного кримінального провадження, чи будь-які проведені інші слідчі дії давали підстави прийти до такого висновку. Указане, у свою чергу, спростовує висновки слідчого про відсутність обставин, які б свідчили про незаконність отримання доказів, щодо яких вказує у своїй заяві ОСОБА_8 , і спричинення йому внаслідок цього будь-якого виду шкоди, оскільки слідчий не вжив жодних заходів, щоб підтвердити чи спростувати ці відомості.

Таким чином, вищезазначене свідчить, що слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_6 під час розгляду заяви ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілих, неналежним чином, поверхнево, оцінив зміст та мотиви даної заяви та при прийнятті оскаржуваного рішення, належним чином не обґрунтував його, не навівши обставин, які б свідчили про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не завдано моральної, фізичної, майнової шкоди, передчасно виніс оскаржувану постанову, що не в повній мірі відповідає засадам забезпечення гарантії повного та всебічного розгляду у вказаному кримінальному провадженні наведених скаржником фактів вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню, зобов`язавши уповноваженого слідчого укримінальному провадженні №000026 від 30.01.2024 повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 27.01.2025 про залучення до кримінальному провадження як потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З огляду на те, що ОСОБА_4 вказує на пропущений ним із поважних причин строк на оскарження постанови слідчого, оскільки оскаржуване рішення він отримав простою поштовою кореспонденцією лише 20.06.2025 року, у матеріалах скарги відсутні докази зворотного, дані обставини визнаються слідчим суддею як поважні причини пропуску строку, встановленого для подання скарги, що підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 55, 117, 303, 306, 307, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_4 пропущений із поважних причин строк, встановлений для подання скарги.

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 15.05.2025 слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000026 від 30.01.2024 про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові у кримінальному провадженні №000026 від 30.01.2024 повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 27.01.2025 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні у порядку, визначеному ст. 55 КПК України.

Копію ухвали направити до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львовідля виконання та заявнику для відому.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1