Справа № 573/1010/25
Номер провадження 1-кп/573/162/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 квітня 2025 року за №0000118, відносно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, Білоіпльського району, с. Марківка, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше несудимого,

- про застосування примусових заходів медичного характеру,

в с т а н о в и в :

У період часу з 16:00 12.04.2025 по 13:00 13.04.2025, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував на кладовищі в с. Марківка, Сумського району, Сумської області, у районі місць поховання своїх близьких родичів: матері ОСОБА_7 (1939-2016), батька ОСОБА_8 (14.10.1937-28.09.1998), бабусі ОСОБА_9 (1912-1960), де на фоні попередньо сформованих неприязних відносин, з метою особистої помсти його рідним вирішив вчинити наругу над могилами його померлих рідних.

Маючи на меті наругу над могилами померлих рідних у період часу з 16:00 12.04.2025 по 13:00 13.04.2025, перебуваючи на території кладовища, нехтуючи громадською моральністю в сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, застосовуючи фізичну силу рук та ніг, ОСОБА_4 відламав гранітні надгробні плити з могил, металеві таблички із зображеннями померлих на ім`я: ОСОБА_7 (1939-2016), ОСОБА_8 (14.10.1937-28.09.1998), ОСОБА_9 (1912-1960), чим осквернив вказані могили, спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання та в подальшому направився до виходу з кладовища в напрямку с. Печище.

Крім того, у період часу з 16:00 12.04.2025 по 13:00 13.04.2025, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, йдучи з кладовища в с. Марківка до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 знову вирішив вчинити наругу над могилами померлих на території кладовища в с. Марківка та в період часу з 16:00 12.04.2025 по 13:00 13.04.2025, перебуваючи на території кладовища, нехтуючи громадською моральністю в сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, маючи на меті наругу над могилами померлих, застосовуючи фізичну силу рук та ніг ОСОБА_4 відламав гранітні надгробні плити з могил на ім`я: ОСОБА_10 (26.03.1930 26.05.1991), ОСОБА_11 (10.06.1929 26.07.2001), ОСОБА_12 (14.01.1904 05.12.1982), ОСОБА_13 (10.02.1888 13.09.1983), ОСОБА_14 (18.04.1912 25.12.1982), ОСОБА_15 (18.01.1942 04.08.2008), ОСОБА_16 (13.11.1922 14.05.2019), ОСОБА_17 (01.07.1939 04.03.1984), ОСОБА_18 (02.01.1941 25.12.2020), ОСОБА_19 (20.06.1911 06.11.1997), ОСОБА_20 (12.07.1926 27.02.1981), ОСОБА_21 (18.04.1926 22.07.2011), чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.

29.05.2025 до Білопільського районного суду Сумської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 з клопотанням про застосування до нього примусових заходів медичного характеру за вчинення зазначених вище суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1, 3 ст. 297 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він ходив на цвинтар і бачив розбиті могилки.

Факт вчинення ОСОБА_4 зазначеного суспільно небезпечного діяння підтверджується такими документами:

- протоколами про прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.04.2025, згідно з якими ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 повідомили, що було здійснено наругу над могилами їх родичів;

- протоколом огляду місця події від 13.04.2025 з фототаблицею до нього та протоколом огляду місцевості від 16.04.2025 з фототаблицею до нього, з яких вбачається, що слідчим було оглянуто територію кладовища, розташованого в Сумській області, Сумський район, с. Марківка та виявлено пошкодження гранітних надгробних плит з могил, металевих табличок із зображеннями померлих;

- протоколом огляду місцевості від 16.04.2025 з фототаблицею до нього, відповідно до яких біля будинку №59, по вул. Тополянській, с. Печище, Сумського району, Сумської області, виявлено 2 металеві таблички, які складають одну надгробну табличку із зображенням фотографії жінки та напис «Скринник Марія».

Зазначені вище докази підтверджують той факт, що в період часу з 16:00 12.04.2025 по 13:00 13.04.2025 ОСОБА_4 вчинив наругу над могилами померлих.

Сукупність вищевказаних доказів дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 297 КК України, тобто наруга над могилою, та ч. 3 ст. 297 КК України, тобто наруга над могилою, вчинена повторно.

Вказані діяння вчинені ним у стані неосудності, оскільки на час його вчинення він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними.

Згідно з висновком судовопсихіатричної експертизи від 22.05.2025 №389 на час вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_4 страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг зі стабільним дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час останній страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний перебіг зі стабільним дефектом. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У статті 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 4 ст. 503 КПК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1, 3 ст. 297 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких і тяжких злочинів, у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього покарання, бо він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді на речові докази, слід скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-372, 505, 512, 513 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Скасувати арешт капців, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 18.04.2025.

Скасувати арешт двох металевих табличок з написом «Скринник Марія ... 05.1939-2.04.2016», накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 18.04.2025.

Речові докази:

- оптичний диск DVD-R, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в справі;

- дві металеві таблички з написом «Скринник Марія ... 05.1939-2.04.2016», капці, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля), знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя