Справа № 461/6273/25
Провадження № 1-кс/461/4804/25
УХВАЛА

01.08.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 21.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше травня 2025 року, з метою працевлаштування поза межами України на період військової агресії російської федерації проти України, у ОСОБА_8 виник намір попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження перетнути державний кордон та виїхати до країн Європейського Союзу на нетривалий період часу, з подальшим поверненням.

В свою чергу ОСОБА_8 через своїх знайомих зателефонував на номер телефону НОМЕР_1 , де слухавку підняла особа чоловічої статі на ім`я ОСОБА_9 . В ході розмови, ОСОБА_8 поцікавився чи може ОСОБА_9 допомогти йому легальним способом виїхати за межі України в одну із країн Європейського союзу, на що ОСОБА_9 відповів йому що він може допомогти йому у виїзді тільки нелегальним способом, а саме в обхід пунктів пропуску державного кордону. Також ОСОБА_9 наголосив ОСОБА_8 що така послуга буде коштувати 5000 Євро. Крім цього, в телефонній розмові ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 як саме буде відбуватись перехід через державний кордон, а саме: що його доправлять із м. Львова до блок-посту «Нижні Ворота», що на території Закарпатської області бусом, в подальшому його переведуть в обхід цього пункту пропуску де його зустріне інший бус і повезе безпосередньо до кордону та в подальшому його переведуть в обхід державного кордону в одну із країн Європейського союзу.

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, особа чоловічої статі на ім`я ОСОБА_9 , залучив до протиправної схеми, ОСОБА_5 , який має у власності свій автомобіль (бус) марки «Renault Master» р.н. НОМЕР_2 і який на виконання його вказівки зможе перевозити осіб чоловічої статі через державний кордон України, оскільки являється інвалідом 3 групи. Крім цього, ОСОБА_9 надавав вказівки ОСОБА_5 , поради щодо незаконного переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України, усвідомлюючи можливості незаконного збагачення внаслідок задоволення попиту на незаконний перетин кордону України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають права на безперешкодний виїзд за межі України, сам здійснював пошук вказаних осіб.

28.07.2025 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 за допомогою додатку «WhatsApp» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та повідомив, що в нього вже є необхідні кошти, і він готовий до виїзду. ОСОБА_9 відповів, що перший водій забере його та висадить перед блок-постом «Нижні Ворота», що на території Закарпатської області, а далі він повинен пройти пішки приблизно 800 метрів в обхід посту. В свою чергу ОСОБА_9 сказав ОСОБА_8 , що ніхто його там не побачить, оскільки він підкаже непомітний маршрут. З іншого боку його має зустріти інший водій. Також ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 що виїзд буде відбуватись 31.07.2025.

31 липня, орієнтовно в обідній період часу, ОСОБА_8 зідзвонився із ОСОБА_9 за допомогою додатку «WhatsApp» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 і повідомив, що вже готовий до виїзду. В свою чергу ОСОБА_9 надіслав ОСОБА_8 в месенджері номер водія, який мав його забрати з дому із м. Львова - це був номер НОМЕР_3 . Також ОСОБА_9 повідомив йому марку та номер автомобіля, який мав його забрати - чорний «Opel Zafira» з номерним знаком НОМЕР_4 .

В подальшому, здійснивши посадку в автомобіль та рухаючись у напрямку Закарпатської області ОСОБА_8 підтримував спілкування із водієм транспортного засобу ОСОБА_10 , і в ході розмови він повідомив йому, що являється місцевим перевізником та його викликали на цю поїздку через диспетчера. В ході поїздки, водій занепокоївся тим, що йому не заплатити грошей та зупинився на виїзді із м. Стрий на АЗС «Окко» де повідомив, що відмовляється продовжувати подальший рух поки не буде сплачено його послуги. З огляду на це, ОСОБА_8 зателефонував через застосунок «Whatsapp» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 особі на ім`я ОСОБА_9 , де він сказав йому щоб ОСОБА_8 оплатив водієві 100 євро з тих 5000 євро, що мав передати за сприяння у незаконному перетині кордону. Так, ОСОБА_8 , виконуючи вимоги ОСОБА_9 , діючи за його вказівками, передав водієві ОСОБА_10 100 євро та вони продовжили рух. Під час поїздки особа на ім`я ОСОБА_9 скинув ОСОБА_8 точку з геолокацією у застосунку «Whatsapp» місця де повинен був його висадити водій, а саме неподалік « ОСОБА_11 » що на території Закарпатської області.

В подальшому, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , надав останньому вказівку щоб той на своєму автомобілі марки «Renault Master» із номерним знаком НОМЕР_2 їхав до блок-посту «Нижні Ворота», що на території Закарпатської області та підібрав особу чоловічої статі і віз його в готель в м. Іршава. В свою чергу ОСОБА_5 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_9 на своєму вищевказаному автомобілі приїхав у зазначене місце, де підібрав ОСОБА_8 та поїхав в сторону м. Іршава Закарпатської області. Прибувши в м. Іршава ОСОБА_5 зупинився на АЗС «Окко», що за адресою: Закарпатська область, Хустський район, м. Іршава, вул. Шевченка, 133 та на виконання вказівок ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4900 Євро за сприяння в організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України шляхом надання засобів, усуненням перешкод.

Одразу ж після цього, протиправна діяльність ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб була припинена через його затримання працівниками правоохоронних органів, а грошові кошти в сумі 4 900 Євро (що станом на 31.07.2025 відповідно до курсу НБУ становить 235,886 грн), вилучено.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисники проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисники зазначили, що стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як і не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Вказали, що у матеріалах клопотання слідчого відсутні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину. Зокрема, останній здійснював перевезення людей в межах території України, перетину державного кордону не відбувалось. При цьому, докази того, що підозрюваний за свої дії вимагав грошові кошти також відсутні. Просили суд врахувати, що у ОСОБА_5 наявні міцні соціальні зв`язки, у нього велика родина, окрім того останній є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства. Також зазначили, що визначений слідчим у клопотанні розмір застави є надмірним тягарем для підозрюваного.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000185 від 21.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

31.07.2025 о 21:30 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, складено 01.08.2025 та цього ж дня вручено ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- матеріалами 7 Прикордонного Карпатського загону ДПС України від 19.05.2025;

- матеріалами 7 Прикордонного Карпатського загону ДПС України від 26.05.2025;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 30.05.2025 та 01.08.2025;

- протоколом ідентифікації та огляду несправжніх (імітаційних) засобів від 30.07.2025;

- протоколом затримання особи ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину від 31.07.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За такого, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким та у разі доведення вини, останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до дев`яти років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання. Тому, підозрюваний,будучи обізнаним про покарання, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 може безперешкодно виїхати за кордон так як є особою з інвалідністю 3 групи.

- ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень, перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до незаконної переправки інших осіб призовного віку через державний кордон за межі України та виготовлення відповідних документів з даного приводу).

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Крім того, отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу,

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, тому тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині) є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд враховує те, що розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу підозрюваного, належне йому майно, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку неналежного виконання процесуальних обов`язків буде достатнім стримуючим фактором. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених особі, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Запобіжний захід у вигляді застави не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища особи (підозрюваного, обвинуваченого) та її родини, не є способом покарання, а скерована лише на забезпечення виконання покладених на таку особу обов`язків. При цьому слідчий суддя/суд має тільки переконатися, що обраний розмір застави здатний примусити таку особу виконувати обов`язки і не перешкоджати розслідуванню.

Належного обґрунтування застосування застави у максимальному розмірі, передбаченому КПК України для тяжкого злочину слідчим та прокурором не наведено. Фактично прокурор та слідчий посилаються на категорію злочинів, залишаючи поза увагою принцип презумпції невинуватості.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний офіційно не працює, має постійне місце проживання, є особою з ІІІ групою інвалідності з дитинства.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального становища підозрюваного, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 гривень.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 28 вересня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської та Закарпатської областей без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 05 серпня 2025 року о 16 год. 40 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1