Справа № 464/2962/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1242/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 травня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Л Сихівського районного суду м. Львова від 02 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0000368 від 01.05.2025.

Застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів, тобто до 29 червня 2025 включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що у поданому клопотанні ніяким чином не обґрунтовано неможливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу. Вважає що наведені в клопотанні ризики не підтверджуються долученими до нього документами та не були доведені прокурором в судовому засіданні.

Заперечує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.

Звертає увагу на порушення судом вимог ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін, позаяк в ухвалі слідчого судді не викладено обґрунтованої позиції сторони захисту.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, є учасником бойових дій, під час виконання бойового завдання отримав контузію, є опікуном батька-інваліда 2 групи, у матері інвалідність 3 групи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

У провадженні СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000368 від 01 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

02 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, колегія суддів дійшла висновку, що за таких умов слідчий суддя, застосувавши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_6 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_6 є опікуном батька інваліда 2 групи та матері, яка є інвалідом 3 групи, є учасником бойових дій, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підставою для скасування оскарженого рішення, адже хоч такі дані і враховуються при вирішенні питання обрання, продовження запобіжного заходу, однак не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, колегія суддів вважає, що вказані обставини у цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 травня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: