У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000237 від 21.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000221 від 07.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Із змісту поданого клопотання слідує, що поширення інформації про місце перебування спільних груп та екіпажів співробітників Полтавського ОМТЦК та ГУНП в Полтавській області здійснюється окремими мешканцями м. Полтави через Інтернет-сервіс (мессенджер) «Telegram», в якості активних учасників груп та адміністраторів.

В ході виконання доручення, в порядку ст.ст. 39-41 КПК України, оперативним підрозділом отримано інформацію, що до вказаної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка безпосередньо, через можливості власного аканту, зареєстрованого під мережевим ім`ям « ОСОБА_5 », поширює у чаті загальнодоступної Telegram-спільноті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » текстові повідомлення щодо місць знаходження спільних груп та екіпажів співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 та ГУНП в Полтавській області, з метою інформування громадян, які підлягають військовому обліку та призову, для можливості їх ухилення від мобілізації.

Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_4 , здійснює доступ до глобальної мережі Інтернет та адміністрування вищевказаного аккаунту через можливості мобільних терміналів, з використанням особистого мобільного телефону: НОМЕР_1 та ПЕОМ, що встановлений за місцем її фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

11.09.2025 у період часу з 07:46 до 08:56, на підставі та на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 № 1-кс/554/11026/2025 від 08.09.2025 проведено обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Infinix, моделі X6881, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна», з номером мобільного телефону НОМЕР_1 та ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_4 ;

Власником вказаного телефону є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказаний предмет відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та 11.09.2025 визнаний речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу вказаного мобільного телефону, оскільки він може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим буде переданий до експертної установи для проведення дослідження.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 11.09.2025 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву в якій клопотання підтримав та прохав проводити розгляд без його участі.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000237 від 21.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Infinix, моделі X6881, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картами мобільних операторів ПрАТ «ВФ Україна», з номером мобільного телефону НОМЕР_1 та ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1