Справа № 727/7439/25
Провадження № 1-кс/727/1771/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0001258 від 06.12.2024 року) відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шутроминці Заліщицького району, Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням, яке погоджене із прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 .

Посилається на те, що ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи мету особистого збагачення та перешкоджання законній діяльності військовим формуванням ЗС України та іншим військовим формуванням в особливий період та передбачаючи, що такі дії можуть призводити до підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану 16.01.2025 року близько 20 години, перебуваючи в селі Буда, Чернівецького району, Чернівецької області погодився на пропозицію ОСОБА_7 посприяти її сину ОСОБА_8 , військовослужбовцю ЗС України самовільно залишити військову частину та доставити його до місця постійного проживання в с.Буда, Чернівецького району, Чернівецької області, при цьому за вказану послугу вказав оплату у розмірі 6000 доларів США. На виконання вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 прийняв рішення про залучення до викрадення з військової частини ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

17.01.2025 року близько 19 години 00 хвилин в с.Буда, Чернівецького району, Чернівецької області, за попередньо обіцяні послуги у сприянні ОСОБА_8 самовільно залишити частину, ОСОБА_4 за участі ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_7 кошти у сумі 5000 доларів США та 1000 Євро. Крім того ОСОБА_4 погодився на пропозицію ОСОБА_9 залучити до вчинення вказаного злочину ОСОБА_10 , як особу, яка проходила службу в 233 навчальному центрі, розміщеного в Рівненській області, та добре орієнтується на місцевості на ньому.

19.01.2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 належним ОСОБА_9 автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 виїхали за маршрутом Чернівці-Рівне-Нова Любомирка. В цей же день, по прибуттю до місця дислокації 233 навчального центру, біля села Нова Любомирка, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 зателефонували ОСОБА_8 , з належного Григорківу мобільному телефону з номером НОМЕР_2 , та в проміжку часу з 16 години 45 хвилин до 19 години 00 хвилин давали настанови, поради з приводу залишення ОСОБА_8 території військової частини, пересування по місцевості, переховування від засобів спостереження та прибуття до місця знаходження їх автомобіля БМВ д.н.з. НОМЕР_1 .

19.01.2025 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_8 здійснив посадку в автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилися ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і всі разом послідували за маршрутом с.Нова Любомирка - с.Буда, Чернівецької області. Однак в результаті пошукової операції автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений в м.Дубно працівниками УПП за результатами перевірки документів осіб, які в ньому слідували, ОСОБА_8 був затриманий та доставлений до місця служби.

Не відмовившись від злочинного наміру перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань шляхом сприяння самовільному залишенню військової частини ОСОБА_8 , ОСОБА_4 31.01.2025 року, попередньо домовився з ОСОБА_11 про доставку автомобілем «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_3 до місця зустрічі ОСОБА_7 та проведення ОСОБА_11 інструктажа про її поведінку під час слідування до місця перебування ОСОБА_8 в місті Рівне після самовільного залишення ним частини.

Близько 13 години 00 хвилин 31.01.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 виїхали з м.Чернівці до міста Рівне до місця перебування ОСОБА_8 після самостійного залишення ним військової частини.

У подальшому, 31.01.2025 року військовослужбовець ОСОБА_8 в м.Рівне, поблизу одного з медичних закладів, підсів в автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_1 в якому перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та останні доставили їх на залізничний вокзал м.Рівне, де придбали квитки на потяг, котрий слідував маршрутом Рівне-Київ до м.Коростень, та посадили їх в нього. А самі послідували автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку м. Коростень. Вночі 01.02.2025 року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 перемістили ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з м.Коростень до м.Житомир де придбали квитки на автобус, котрий слідував за маршрутом Житомир-Івано-Франківськ. Після чого посадили їх в автобус, а самі послідували до м.Чернівці автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 .

01.02.2025 близько 16 години 00 хвилин в м.Чернівці ОСОБА_11 знаючи, що ОСОБА_4 з ОСОБА_9 здійснюють переміщення ОСОБА_8 після самовільного залишення ним військової частини з м.Рівне до с.Буда Чернівецької області, пригнав автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_3 та передав його ОСОБА_12 для подальшої поїздки в м.Івано-Франківськ з метою доставки в с.Буда Чернівецької області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 автомобілем «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_3 виїхали з міста Чернівці в напрямку м. Івано-Франківськ. Близько 18 години 40 хвилин 01.02.2025 року прибувши на залізничний вокзал м. Івано-Франківськ ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 здійснили посадку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_3 і послідували ним в напрямку м. Чернівці.

Близько 21 години 01.02.2025, прибувши на околиці м. Снятин, за попередньою домовленістю з не встановленим на даний час місцевим жителем ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пересіли в його автомобіль та послідували польовими дорогами в об`їзд блок-посту розміщеного на адміністративній межі Івано-Франківської та Чернівецької областей на дорозі Н-10.

У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 близько 21 години 20 хвилин 01.02.2025 року, після їх перевезення через адміністративний кордон Чернівецької та Івано-Франківської областей в обхід блок поста, розміщеного на адміністративній межі Івано-Франківської та Чернівецької областей на дорозі Н-10, не встановленим на даний час місцевим жителем в селі Оршівці, Чернівецької області здійснили посадку в автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та послідували далі в напрямку с.Буда. Близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були доставлені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до постійного місця проживання в с.Буда, Чернівецького району, Чернівецької області.

Діючи у такий спосіб, своїми умисними діями, які полягали у сприянні військовослужбовцю ЗС України ОСОБА_8 самовільному залишенні військової частини та доставки його до місця постійного проживання в Чернівецькій області, ОСОБА_4 досягнув своєї злочинної мети щодо надання можливості ухилення військовослужбовцю від подальшого проходження військової служби, тим самим здійснивши перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також встановлено, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 попередньо отримавши грошову винагороду у розмірі 3000 доларів США в перших числах грудня 2024 року організували ОСОБА_13 самовільне залишення військової частини та доставили його в АДРЕСА_3 .Також встановлено, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 попередньо отримавши грошову винагороду у розмірі 3000 доларів США на початку грудня 2024 року організували ОСОБА_14 самовільне залишення військової частини та доставили його в м.Чернівці.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 попередньо отримавши грошову винагороду у розмірі 6000 доларів США організували ОСОБА_15 23.03.2025 року самовільне залишення військової частини та доставили його в АДРЕСА_4 .

23.04.2025 року ОСОБА_4 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.04.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 21.06.2025 без визначення розміру застави.

Керівником Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001258 продовжено до трьох місяців, тобто до 23.07.2025.

Вказує, що закінчення досудового розслідування на даному етапі є неможливим та потребує додаткового часу, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, в обґрунтування необхідності продовження підозрюваному строку тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у задоволення клопотання та змінити запобіжний захід відносно підозрюваного на домашній арешт.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 06.12.2024 року до ЄРДР внесені відомості № 0001258, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.5 ст.27 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

23.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 21 червня 2025 року, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 від 16.06.2025 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.07.2025 року.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Так, з матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також вважаю, що прокурором в судовому засіданні надано обґрунтовані підстави вважати, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не можливо закінчити до завершення строку дії запобіжного заходу, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій для виконання вимог КПК України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, а також те, що ОСОБА_4 в умовах воєнного стану підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке пов`язане із злочином проти основ національної безпеки України, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, йому відомі обставини кримінального провадження, він знайомий зі свідками, а тому існують ризики, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились і для їх запобігання, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним.

За таких обставин клопотання про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

Згідно абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги з`ясовані судом обставини, вважаю за необхідне на підставі абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначити розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 23.07.2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1