Справа № 396/1080/25
Провадження № 1-кп/396/170/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2025 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Новоукраїнка, Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня-спеціальна, одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, не працюючий, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив забруднення земель відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Згідно ст.45 Закону України «Про охорону земель» господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Так, у відповідності до абзацу 2 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» забруднення земель це накопичення в ґрунтах та ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.
Згідно ч.1 ст.167 Земельного Кодексу України, господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і грунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Відповідно до абзацу 24 ст.1 Закону України «Про відходи» рідкі відходи це побутові відходи, що утворюються у будинку за відсутності централізованого водопостачання та каналізації і зберігаються у вигрібних ямах.
Згідно ст.15 Закону України «Про відходи» громадяни України зобов`язані: дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами, виконувати інші обов`язки, передбачені щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.
Статтею 33 Закону України «Про відходи» передбачено, що зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.
ОСОБА_3 , являючись громадянином України, маючи у користуванні спеціалізований вантажний автомобіль цистерна асенізаційна марки ЗИЛ 431410 з д.н.з НОМЕР_1 зеленого кольору, не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності, не являючись працівником будь-якого підприємства, установи чи організації, яка є суб`єктом правовідносин у галузі поводження з відходами, діючи з корисливих мотивів, здійснював надання послуг із вивезення рідких побутових відходів з вигрібних ям на території Новоукраїнської територіальної громади Кіровоградської області.
Так, використовуючи вказаний автомобіль, ОСОБА_3 , 14.03.2025 викачав рідкі побутові відходи з вигрібної ями мешканки Новоукраїнської територіальної громади Кіровоградської області, в подальшому вивіз їх та зливав на території земельної ділянки з координатами 48.346972 широта та 31.525020 довгота та перебуває у власності Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області.
У відповідності до акту відбору проб ґрунтів від 21.03.2025 №11-25, складеного відділом інструментально-лабораторного контролю Кіровоградської області Державної екологічної інспекції Придніпровського округу, у вищезазначеній земельній ділянці виявлено перевищення вмісту перевищення по щільному залишку, амонію обмінного у перерахунку на амоній, нітратах, органічних речовинах, що екстрагуються петролейним ефіром (мінеральні та рослинні олії, рослинні та тваринні жири, мила, смоли, важкі вуглеводні) та хлоридах в порівнянні з контрольною (фоновою) пробою, що є порушенням ст.ст.35,45,46 Закону України «Про охорону земель» та спричинило істотну шкоду та небезпеку довкіллю.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 та порушення спеціальних правил використання земель, що виразилися у скиді відходів на земельну ділянку з координатами місцезнаходження 48.346972, 31.525020, відбулося забруднення даної ділянки: площею 42 м. кв. рідкими нечистотами, які небезпечні для навколишнього природнього середовища та створило небезпеку для довкілля.
Отже, своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 239 КК України, а саме: забруднення земель відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.
31.05.2025 року між прокурором Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника-адвоката ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239КК України.
Крім того з вказаною угодою про визнання винуватості ознайомлений представник потерпілого ОСОБА_7 . Заперечень до вказаної угоди не має.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та просив суд затвердити угоду, запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання ним призначеного покарання. Крім того вказав, що завдана ним шкода потерпілому, повністю відшкодована.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Представник потерпілого ОСОБА_7 для розгляду справи не з`явився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву відповідно до якої просить провести розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_3 без його участі, претензій не має.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, та перевіривши угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч.1 ст. 239 КК України).
Обставинами, що пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завдоної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання передбачена ст. 67 КК України - судом не встановлені.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди поданою прокурором ОСОБА_5 та укладеної 31.05.2025 року між прокурором Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника-адвоката ОСОБА_6 про визнання винуватості та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу відносно нього до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 469-475 КПК України, суд, -
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2025 року - скасувати.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:
- спеціалізований вантажний автомобіль-цистерна асенізаційна марки ЗИЛ 431410 з д.н.з НОМЕР_1 зеленого кольору, який передано користувачу ФОП ОСОБА_8 на відповідальне зберігання - залишити ФОП ОСОБА_8 .
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1