Провадження №1-кс/523/3782/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000034 від 04.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу та перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника групи переносних зенітно - ракетних комплексів зенітно - ракетного відділення прикордонно зенітно ракетної - артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдату, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 04.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2025 близько 12:00 ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 .

У ході спілкування, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що наразі служить прикордонником, після чого ОСОБА_7 , вирішив проконсультуватись у ОСОБА_6 щодо можливого виїзду за кордон законним способом, так як давно хотів виїхати до Європи задля пошуку роботи.

Після чого, ОСОБА_6 повідомив, що є варіант виїзду за кордон та сказав очікувати його дзвінка, в ході якого він повідомить деталі.

У подальшому, у невстановленому місці та час, але не пізніше 24.05.2025, після зустрічі із ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, поза пунктами пропуску, за грошову винагороду.

Після чого, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , яка є його матір`ю, з метою отримання додаткового заробітку, вирішили організувати незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза пунктом пропуску.

Далі, 24.05.2025 близько 19:00 ОСОБА_6 , виконуючи злочинний план направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_7 з номеру НОМЕР_1 на мобільний додаток WhatsApp за номером НОМЕР_2 та повідомив про варіант виїзду за кордон за грошову винагороду 5000 доларів США, вказавши очікувати дзвінка від жінки, як у подальшому встановлено - ОСОБА_8 .

Цього ж дня, через декілька хвилин на мобільний телефон ОСОБА_7 з номеру телефону НОМЕР_3 зателефонувала ОСОБА_8 , яка у ході розмови повідомила ОСОБА_7 , що єдиним способом виїзду за кордон є його незаконний перетин поза межами пунктів пропуску, за трьома напрямками в сторону Румунії, Молдови чи Білорусії, а його доставку до відповідного місця перетину буде здійснювати її довірена особа, імені якої не назвала. Після чого, ОСОБА_8 зауважила, що у разі надання ОСОБА_7 згоди на озвучений спосіб перетину, він має повідомити ОСОБА_6 , про прийняте рішення, а в подальшому передати йому грошові кошти в ході особистої зустрічі.

ОСОБА_7 розуміючи протиправність таких дій звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів та в подальшому діяв у співпраці з правоохоронними органами.

Далі, 14.06.2025 близько 10:00 ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що погоджується на вказані умови.

Того ж дня, близько 11:00 у ході зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Перемоги, 2а, останній, виконуючи злочинний план направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , підтвердив раніше озвучений спосіб щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, наголосивши про необхідність спочатку надання йому 1000 доларів США, а решту суми потім, після вдалого перетину.

Під час зустрічі, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 , увімкнувши на мобільному телефоні гучномовець, яка повідомила ОСОБА_7 про можливість його переправлення в сторону Республіку Молдови у вівторок, тобто 17.06.2025, та повідомила, що грошову винагороду

у розмірі 6000 доларів США він має передати ОСОБА_6 17.06.2025.

Крім того в ході вказаної розмови ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 спосіб перетину кордону, приблизне місце перетину державного кордону, а також зазначила, що до кордону його підвезе її довірена особа, яка наразі не встановлена, на транспортному засобі.

Далі, 16.06.2025 о 15:55 ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про готовність перетину кордону 17.06.2025, після чого ОСОБА_6 вказав на необхідність зателефонувати ОСОБА_8 для узгодження всіх подальших дій.

Цього ж дня, о 16:00 ОСОБА_7 на виконання вказівок ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 , яка у ході розмови підтвердила можливість перетину кордону 17.06.2025 та повідомила про необхідність передачі грошової винагороди у розмірі 6000 доларів США у ході особистої зустрічі.

Далі, 17.06.2025 о 14:00 у ході зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Садова, 2а, останній, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , одержав від ОСОБА_7 першу частину грошової винагороди у сумі 1000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 17.06.2025 становить 41530 грн.) за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза пунктами пропуску, після чого вказав очікувати на прибуття до місця зустрічі ОСОБА_8 .

Цього ж дня, о 14:30 ОСОБА_8 прибула на місце зустрічі за вищевказаною адресою, та повідомила ОСОБА_7 порядок та спосіб перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

Після чого, ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , одержала другу частину грошової винагороди у розмірі 5000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 17.06.2025 становить 207650 грн.), за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза пунктами пропуску

Далі, 17.06.2025 о 14:55 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення за якими останнім 17.06.2025 пред`явлено обґрунтовану підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивоване тим, що ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, тому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, надавши пояснення аналогічні змісту клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід з застосуванням застави у межах ст. 182 КПК України.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Підставою для обрання і надалі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному проваджені доказів, а саме:

- матеріалами відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_4 прикордонному загону Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДПСУ за результатами виконаного доручення;

- матеріалами УСБУ в Одеській області за результатами виконаного доручення;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 07.06.2025, 17.06.2025,

- протоколом огляду місця події від 17.06.2025;

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 17.06.2025,

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8

від 17.06.2025;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 17.06.2025;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 17.06.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З моменту взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту, і продовження такого запобіжного заходу та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє продовжити йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його характеризуючи дані, ризики, які стали підставою для обрання і надалі продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що останній підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Згідно статті 197 КПК України, строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження відносно підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000034 від 04.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.332, ч. 3 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

1. Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 16.08.2025 року включно, з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі.

2. Одночасно із застосуванням стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 757 000 гривень.

3. У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:

?прибувати до визначеної службової особи - слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 із встановленою періодичністю - щочетверга;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_7 ) та іншим підозрюваним - ОСОБА_8 з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1