Справа № 932/2741/25
Провадження № 1-кс/932/3089/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000102 від 15.01.2025 за ч.5 ст.426-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні слідчий просить накласти арешт, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження, на майно, що вилучено під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 10.07.2025.

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що вилучене майно не має значення для кримінального провадження, доводи про вчинення кримінального правопорушення є надуманими.

Встановлені обставини.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 15.01.2025, за №0000102, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.

Згідно фабули кримінального провадження службові особи однієї із військових частин, що приймає участь у бойових діях на території Волноваського району Донецької області, в умовах воєнного стану складають та погоджують документи про нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які фактично не проходять військову службу.

У клопотанні вказано про те, що такими військовослужбовцями можуть бути: ОСОБА_7 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 .

Стороно обвинувачення встановлено, що вказані особи отримували грошові кошти від військових частин та у цей час вони здійснювали банківські операції в м. Києві та Київській області.

З метою відшукання доказів не проходження військовслужбовцями військової служби, на підставі ухвали слідчого судді, 10.07.2025 слідчим проведено обшук в результаті якого вилучено мобільний телефон та SIM картку ОСОБА_4 , ноутбуки, та документи.

Постановою слідчого від 11.07.2025 такі документи визнано речовим доказом.

Застосовані норми законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до абзацу 2 ч. 6 ст.234 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.237 КПК України, огляд комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором шляхом відображення у протоколі огляду інформації, яку вони містять, у формі, придатній для сприйняття їх змісту (за допомогою електронних засобів, фотозйомки, відеозапису, зйомки та/або відеозапису екрана тощо або у паперовій формі).

За приписами абзацу 2 ч.3 ст.170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Висновки.

Вилучені документи та скопійована із ноутбуку на накопичувач інформація можуть бути використані для доведення факту не проходження ОСОБА_4 військової служби, а відтак в цій частині клопотання є обґрунтованим.

Разом з тим, із протоколу обшуку вбачається, що у слідчого був доступ до мобільного телефону та ноутбуків, відтак він мав можливість отримати інформацію, яка у них міститься.

Клопотання не містить обґрунтування того, що власник обмежував доступ до мобільного телефону та ноутбуків, що існували якісь інші перешкоди для копіювання інформації, що їх надання є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Тому в цій частині клопотання є безпідставним.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Накласти арешт, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на наступне майно:

- довіреність №118 від 23.06.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №351 від 09.04.2025 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №401 від 09.04.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №931 від 15.07.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №913 від 15.07.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №455 від 15.05.2025 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №497 від 15.05.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №1042 від 02.08.2024 на 2 арк.;

- видаткова накладна №38 від 10.03.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №490 від 02.06.2025 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №467 від 02.05.2025 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №525 від 30.05.2025 на 1 арк.;

- поворотна накладна №90 від 20.01.2025 на 2 арк.;

- видаткова накладна №437 від 05.05.2025 на 2 арк.;

- видаткова накладна №263 від 20.03.2025 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №326 від 20.03.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №538 від 26.06.2025 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №578 від 26.06.2025 на 1 арк.;

- рахунок на оплату по замовленню №Р000000596 від 25.07.2024 на 1 арк.;

- договір №10/06 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 11.06.2025 на 3 арк.;

- флеш накопичувач RAK;

- рахунок на оплату по замовленню №627 від 17.04.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №363 від 18.04.2025 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу від 24.07.2024 на 3 арк.;

- договір поставки № 060924-1А від 06.09.2024 на 4 арк.;

- договір поставки №040924-А1 від 04.09.2024 на 4 арк.;

- договір купівлі-продажу від 24.07.2024 на 3 арк.;

- лист на повернення вих. №27 від 31.01.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №154 від 14.11.2024 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №201 від 13.11.2024 на 1 арк.;

- видаткова накладна №50 від 19.09.2024 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №57 від 17.09.2024 на 1 арк.;

- видаткова накладна №82 від 28.01.2025 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №118 від 28.01.2025 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу від 13.06.2025 на 2 арк.;

- счет на оплату по заказу №995 від 13.06.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №83 від 04.02.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №1148 від 20.08.2024 на 2 арк.;

- видаткова накладна №1202 від 29.08.2024 на 2 арк.;

- видаткова накладна №281 від 11.12.2024 на 2 арк.;

- рахунок на оплату №349 від 11.12.2024 на 1 арк.;

- видаткова накладна №17 від 13.01.2025 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №42 від 01.01.2025 на 1 арк.;

- видаткова накладна №38 від 10.03.2024 на 1 арк.;

- видаткова накладна №222 від 11.03.2025 на 1 арк.;

- рахунок на оплату №265 від 10.03.2025 на 1 арк.;

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 30.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1