19.05.2025 Справа № 756/6215/25
Провадження № 1-кп/756/1390/25
Справа № 756/6215/25
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

19 травня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,

у с т а н о в и в:

02.05.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 разом з угодою про визнання винуватості від 01.05.2025.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, законний представник підозрюваного, обвинувачений, захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди про визнання винуватості, якщо умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та/або закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтями 69 і 69-2 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

У постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 297/562/17 (провадження № 51-329км18) висловлено правову позицію за якою передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

При цьому, факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки (Постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 520/16394/16-к (провадження № 51-26км18)

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Як вбачається з угоди про визнання винуватості від 01.05.2025 сторонами кримінального провадження узгоджене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 127 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки зважаючи на те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, повністю визнає вину, щиро розкаюється, співпрацює із органом досудового розслідування, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому, за місце проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

У той же час, факт визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення є однією зі складових його ставлення до скоєного й відповідно охоплюється поняттям щирого каяття з приводу вчиненого, як обставиною, що пом`якшує покарання, а співпраця ним з органом досудового розслідування не є тотожнім активному сприянню розкриттю злочину.

Посилання в угоді на добровільне відшкодування шкоди потерпілому не ґрунтується на наданих суду матеріалах на стадії підготовчого судового засідання.

Інші зазначені в угоді обставини є такими, що характеризують обвинуваченого, при цьому посилання на те, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно не відповідає дійсності, оскільки згідно довідки-характеристики Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві № б/н125/56-2022 від 05.02.2025 ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується формально посередньо.

За таких обставин, призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України без дослідження під час судового розгляду характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, суперечать вимогам КК України, тому відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим не може бути затверджена судом.

Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачено, що у разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії досудового розслідування, судове провадження за згодою сторін кримінального провадження продовжується в загальному порядку. У разі незгоди однієї із сторін із продовженням судового провадження у загальному порядку досудове розслідування продовжується в загальному порядку.

Керуючись статтями 314, 369-372, 376, 468-469, 472-474 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 1 травня 2025 року між прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001139 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя