ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001094 від 12 травня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 10 травня 2025 року, близько 20 год. 20 хв., перебуваючи у квартирі по місцю свого проживання №6, що за адресою: м. Рівне, бульвар Незалежності, 5, маючи умисел на викрадення офіційних документів, діючи з корисливих мотивів, з метою використання грошових коштів з карткового рахунку, шляхом вільного доступу, викрав належну потерпілому ОСОБА_5 банківську картку AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.14,1.27,1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 10 травня 2025 року, в період часу з 20 год. 34 хв. до 20 год. 36 хв., реалізовуючи кримінально - протиправний умисел, спрямований на крадіжку грошових коштів з викраденої банківської картки, перебуваючи за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 108, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, скориставшись викраденою банківською карткою, належною ОСОБА_5 та використавши відомий йому пін - код доступу до банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , шляхом зняття готівки двома транзакціями через банкомат AT КБ «ПриватБанк» CAR07454, який знаходиться за вищевказаною адресою, таємно викрав з рахунку потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти у загальній сумі 20 000 грн., чим завдав останньому майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місцях та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно користувався привласненою банківською картою потерпілого ОСОБА_5 , шляхом зняття готівки двома транзакціями через банкомат AT КБ «ПриватБанк», чим спричинив потерпілому майнову шкоду, яка зазначена в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, повідомив про те, що збитки відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду. Шкода відшкодована повністю.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, не судимий, має постійне місце проживання, дані про негативну характеристику відсутні, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкціями закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, на мінімальний строк.

Остаточне покарання суд призначає на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- грошові кошти у загальній сумі 7000 грн., купюрами номіналом 1000 грн., які повернуто потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання вважати повернутими за належністю;

- CD-R диск «Verbatim» з документами, що отримані в ході проведення тимчасового доступу АТ КБ «Приватбанк» від 19.05.2025; відео із камер відео спостереження, встановленої згідно проекту «Безпечне місто», а саме з відеокамери 10.32.11.17_Т211_О_Soborna-Petl, за період часу з 19:40 год. по 20:50 год. 10.05.2025, яке знаходиться на флеш носії марки Agi ємністю 32 Gb зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1