Справа №345/3350/25
Провадження № 1-кп/345/269/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калуш Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 02.06.2025 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Пійло, Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, водія протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

26.02.2022 року сержант ОСОБА_4 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 335 від 01.12.2023 сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду водія протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України сержант ОСОБА_4 , зобов`язаний: дотримуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, ОСОБА_4 у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, постановою Калуського міськрайонного суду від 12.03.2025 у справі № 345/714/25, яка набрала законної сили 24.03.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст.. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Частино. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», установлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими організаціями, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , будучи 24.05.2025 ознайомлений з постановою Калуського міськрайонного суду від 12.03.2025 у справі № 345/714/25, яка набрала законної сили 24.03.2025, знаючи про факт позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на один рік, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями по всій території України, усупереч рішенню суду, з метою невиконання вищевказаної постанови суду, 02.06.2025 об 13 год. 14 хв. по вул. Грушевського, поблизу будинку № 33, що в м. Калуш Калуської ТГ Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «Форд» моделі «Транзит», із реєстраційним номером НОМЕР_2 , у ході чого був зупинений поліцейськими групи реагування патрульної поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області під час виконання ними службових обов`язків, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що дійсно 02.06.2025 об 13 год. 14 хв. по вул. Грушевського, поблизу будинку № 33, що в м. Калуш, керував автомобілем марки «Форд» моделі «Транзит», із реєстраційним номером НОМЕР_2 , знаючи про факт позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на один рік згідно постанови Калуського міськрайонного суду від 12.03.2025 у справі № 345/714/25, яка набрала законної сили 24.03.2025, у ході чого був зупинений поліцейськими. Розкаявся та зазначив, що більше такого не повториться.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати обвинуваченого винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 382 КК України, оскільки його вина у вчиненому повністю доведена та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900,00 грн. Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанови суду, що набрали законної сили.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжкого злочину згідно зі ст. 12 КК України, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, має зареєстроване місце проживання, однак, протягом року притягався до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, його щире каяття, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, те, що він згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, а також те, що він має зареєстроване місце проживання, притягався до адміністративної відповідальності, згідно характеристики за адресою реєстрації скарг на нього від громадян міста Калуш в управління житлово-комунального господарства Калуської міської ради не поступало, згідно службової характеристики за час проходження служби зарекомендував себе грамотним, працелюбним, досвідченим та дисциплінованим військовослужбовцем, старанно виконує службовій обов`язки, враховуючи відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді штрафу, з урахуванням відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки, яке буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню судових витрат не було.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 гривень.

Речові докази по справі:

- оптичний носій інформації типу DVD-R марки «Fiesta» - після набрання вироку законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження;

- завірені копії адміністративної справи № 345/714/25 - після набрання вироку законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: