Провадження по справі №1-кс/522/3363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотанняcтаршого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000134 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000134 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.05.2025 до чергової частини ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" про те, що за адресою: м.Одеса, вул. Французький бульвар 17, екіпажем патрульної поліції було виявлено громадянина ОСОБА_4 , 2000 року народження, який зберігає при собі заборонені речовини.

У подальшому на підставі ч. 3 ст. 233, 234 КПК України, з метою недопущення знищення, приховання речового доказу та його збереження у кримінальному провадженні, врятування вказаного майна, 16.05.2025 в період часу з 19:22 год. по 19:25 год. за адресою: м.Одеса, вул. Французький бульвар 17, проведено обшук за участю гр. ОСОБА_4 , який повідомив про те, що зберігає при собі заборонену речовину «амфетамін», а саме в правій кишені одягнених на ньому штанів. Надалі, було проведено обшук гр. ОСОБА_4 , під час якого в правій кишені одягнених на останньому штанах виявлено полімерний зіп пакет із невідомою речовиною бежевого кольору, яку вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019613.

Згідно п. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою тимчасового вилучення майна, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, що тимчасово вилучене майно, відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Підставами для арешту майна відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України є наявність розумних підозр, які свідчать про те, що тимчасово вилучене майно є доказом у вказаному кримінальному провадженні. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні.

Якщо речовий доказ буде перебувати у користуванні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні у кримінальному провадженні, або до нього буде доступ сторонніх осіб існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, а його втрата у свою чергу може призвести до втрати доказової бази у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що вилучені предмети а саме: полімерний зіп пакет із невідомою речовиною бежевого кольору, яку вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019613, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що потребує накладення на нього арешту.

У зв`язку з цим, єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для запобігання використанню, перетворенню, передачі, відчуженню вилученого майна, а також знищенню слідової інформації, що негативно вплине на ефективність досудового розслідування, з метою збереження речових доказів та подальшого забезпечення відшкодування збитків є накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно, а саме: полімерний зіп пакет із невідомою речовиною бежевого кольору, яку вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019613.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

У судове засідання прокурор не з`явилась, звернулась до суду із письмовою заявою про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги клопотання підтримала в повному обсязі.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській областіздійснюється матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що предмети, які були виявлені та вилучені 16.05.2025 в ході проведення обшуку можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тому мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні дізнавача майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання cтаршого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 16.05.2025 в період часу з 19:22 год. по 19:25 год. в ході обшуку майно за адресою: м.Одеса, вул. Французький бульвар 17, а саме: полімерний зіп пакет із невідомою речовиною бежевого кольору, яку вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ2019613.

Виконання ухвали покласти на cтаршого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , та/або дізнавачів з групи дізнавачів у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5

22.05.2025