Справа № 461/7754/25
Провадження № 1-кс/461/5803/25
УХВАЛА

19.09.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

17.09.2025 адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2025, а саме на вилучені 14.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 40 000 (сорок тисяч) доларів США.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що СУ ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000097 від 09.05.2025 , за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2025 накладено арешт на вилучені 14.07.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 60 000 доларів США. Як зазначено у оскаржуваній ухвалі, вказані грошові кошти визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та правовою підставою арешту майна є збереження речових доказів.

Вказує на те, що частина грошових коштів в сумі 40 000 доларів США належить на праві власності не підозрюваному ОСОБА_7 , а його співмешканці - ОСОБА_6 , яка не є учасником вище вказаного кримінального провадження, жодного статусу в межах такого їй не надано.

Вважає, що у подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки відсутні докази того, що грошові копти в сумі 40 000 доларів США мають значення для досудового розслідування та мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні.

Зазначає, що в обставинах пред`явленої ОСОБА_7 підозри фігурує сума 1 600 доларів США, та як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_7 , під час цієї процесуальної дії, у затриманого вилучені ідентифіковані 1 200 доларів США. Інших епізодів протиправної діяльності ОСОБА_7 не інкримінується. Належні ОСОБА_6 40 000 доларів США не є попередньо ідентифікованими грошовими коштами.

Також зазначає, що ОСОБА_6 незадовго до проведення обшуку почала проживати у одній квартирі з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактичних шлюбних стосунків між ними не існувало.

Крім того, мотивом арешту цих грошових коштів вказано те, що на даний час досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, жодні слідчі, процесуальні та експертні дії з вказаними грошовими коштами не проводились до сих пір.

Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_7 до грошових коштів в сумі 40 000 доларів США жодного відношення не має і це кошти, які отримані в законний спосіб ОСОБА_6 .

Звертає увагу на те, що під час проведення обшуку із відеозаписом цієї слідчої дії, ОСОБА_6 повідомила правоохоронцям, а присутній адвокат зробив у протоколі обшуку письмові зауваження про те, що з виявлених у квартирі у її рожевому рюкзаку 60 000 доларів США, 40 000 доларів США належать особисто їй. З них 32 500 доларів США - це депозитні кошти в сумі 1370000 грн, які вона вклала в АТ «КРЕДОБАНК» у січні 2025 року, та зняла з свого банківського рахунку у червні 2025 року, що підтверджують договір банківського вкладу №2630/05/1100085 від 28.01.2025; довідка АТ «КРЕДОБАНК» від 24.07.2025; виписка по особовим рахункам в АТ «КРЕДОБАНК» ОСОБА_6 за період з 27.01.2025 по 31.07.2025; виписка по особовим рахункам в АТ «КРЕДОБАНК» ОСОБА_6 за період з 28.05.2025 по 16.06.2025; платіжки про зняття готівки ОСОБА_6 з каси АТ «КРЕДОБАНК» від 28.05.2025 100000 грн; 29.05.2025 -100000 грн; 30.05.2025 100000 грн; 02.06.2025 10000 грн; 03.06.2025 - 100000 грн; 04.06.2025 - 100000 грн.; 05.06.2025 - 100000 грн; 06.06.2025 - 100000 грн.; 09.06.2025 - 100000 грн.;10.06.2025 - 100000 грн; 11.06.2025 - 100000 грн.; 12.06.2025 - 100000 грн.; 13.06.2025 - 100000 грн; 16.06.2025 - 65000 грн. Ці кошти (1370000 грн) вона обміняла в обміннику на долари США. Крім того, 48000 грн це відсотки, які були нараховані протягом 4 місяців цього банківського вкладу. Також 6500 доларів США - це також її особисті заощадження.

Ці грошові кошти є заощадженнями ОСОБА_6 , які вона накопила, оскільки офіційно більше 6 років працює в АТ «КРЕДОБАНК».

Крім того, 24.01.2025 ОСОБА_6 продано належний їй на праві приватної власності автомобіль марки «AUDI A4 ALLROAD», білого кольору, 2019 року випуску за 1370614 грн, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Усі вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти в сумі 60 000 доларів США, з яких належні ОСОБА_6 40 000 доларів США та ОСОБА_7 20 000 доларів США, які зазначені у поданій ним декларації, знаходились в рожевому рюкзаку ОСОБА_6 , оскільки при повітряних тривогах вони спускались вниз у підвал, та всі кошти тримали в одному місці - рюкзаку.

Грошові кошти в сумі 40 000 доларів США не є знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення та не зберегли на собі його сліди, а також не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, відповідно не можуть бути речовими доказами і не мають ознаки таких.

Таким чином, протягом досудового розслідування не встановлено, що грошові кошти є такими, що набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення і доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані. Власник зазначеного майна не є учасником у кримінальному провадженні, а отже застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив таке задоволити. У судовому засіданні надав пояснення, які відповідають змісту його клопотання.

У судовому засіданні слідчий ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна заперечили, просили відмовити у задоволенні такого та пояснили, що вилучені під час проведення обшуку грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, належність та законність їх походження буде встановлено в подальшому в ході проведення досудового розслідування, а тому скасування арешту є недоцільним.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді даного клопотання, поданого представником власника майна ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 , в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 18.07.2025 про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000097 від 09.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в межах якого 15.07.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи державним інспектором відділу аналізу та контролю митної вартості управління контролю та адміністрування митних платежів Львівської митниці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення у період з 06.06.2025 по 14.07.2025 вимагав та одержав для себе неправомірну вигоду у розмірі 1600 доларів США (згідно з курсом Національного банку України становило 66724 гривень) від представника-імпортера ТОВ «ФАВОРИТ БРОК» () ОСОБА_8 за не створення штучних перешкод під час розмитнення транспортних засобів та не збільшення розміру митних платежів.

Згідно протоколу обшуку від 14.07.2025, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2025, 14.07.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено 60 000 доларів США. Як вбачається з вказаного протоколу обшуку, під час проведення такого була присутня, в тому числі ОСОБА_6 , яка в зауваженнях до проколу вказала, що вилучені 40 000 доларів США належать їй на праві власності.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 14.07.2025, грошові кошти в сумі 60 000 доларів США, які були вилучені 14.07.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2025 у справі №461/5423/25 (провадження №1-кс/461/4454/25) накладено арешт на вилучені 14.07.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 60 000 доларів США.

З метою забезпечення арешту майна, слідчим суддею, в порядку ч.2 ст.170 КПК України, розглядалось клопотання слідчого без виклику власника майна.

Правовою підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею слугувало те, що вказані в клопотанні грошові кошти могли бути використані як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речовий доказ, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Слідчим суддею встановлено та слідчим не заперечується, щовилучені в ході проведення обшуку грошові кошти не є попередньо ідентифікованими. Жодних доказів приналежності вилучених в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , грошових коштів, які виявлено в рожевому рюкзаку, саме підозрюваному ОСОБА_7 під час досудового розслідування не встановлено.

Разом з тим, заслуговують на увагу та підтверджуються належними долученими до матеріалів клопотання про скасування арешту майна доказами: договором банківського вкладу №2630/05/1100085 від 28.01.2025; довідка АТ «КРЕДОБАНК» від 24.07.2025; випискою по особовим рахункам в АТ «КРЕДОБАНК» ОСОБА_6 за період з 27.01.2025 по 31.07.2025; випискою по особовим рахункам в АТ «КРЕДОБАНК» ОСОБА_6 за період з 28.05.2025 по 16.06.2025; платіжками про зняття готівки ОСОБА_6 з каси АТ «КРЕДОБАНК» від 28.05.2025 100000 грн; 29.05.2025 -100000 грн; 30.05.2025 100000 грн; 02.06.2025 10000 грн; 03.06.2025 - 100000 грн; 04.06.2025 - 100000 грн.; 05.06.2025 - 100000 грн; 06.06.2025 - 100000 грн.; 09.06.2025 - 100000 грн.;10.06.2025 - 100000 грн; 11.06.2025 - 100000 грн.; 12.06.2025 - 100000 грн.; 13.06.2025 - 100000 грн; 16.06.2025 - 65000 грн, договором купівлі-продажу транспортного засобу від 24.01.2025 з ціною 1370614 грн), доводи представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про те, що вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти в сумі 40 000 доларів США належать саме співмешканці підозрюваного - ОСОБА_6 , а грошові кошти в сумі 20 000 доларів США належать підозрюваному ОСОБА_7 , що відображені в його декларації про доходи.

Жодних доказів, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у фактичних шлюбних відносинах та вилучені кошти є спільною сумісною власністю матеріали клопотання не містять та учасниками процесу не надано.

При розгляді зазначеного клопотання слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Аналізуючи наведені вище норми та обставини кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що власник арештованого майна, а саме грошових коштів в розмірі 40 000 доларів США ОСОБА_6 не має жодного процесуального статусу в кримінальному провадженні та такою доведено належність цих коштів саме їй. Встановлено, що ці грошові кошти не є об`єктом кримінально-протиправних дій, неправомірною вигодою, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, а також не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, відтак такі не є речовими доказами в розумінні ст.98 КПК України.

Натомість при розгляді даного клопотання стороною обвинувачення не надано слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо доцільності збереження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна слід задоволити.

Керуючись ст. 2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна задоволити.

Частково скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2025, а саме: вилучені 14.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 40 000 (сорок тисяч) доларів США, - та повернути такі ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.09.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1