Провадження № 1-в/127/263/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Вінницького міського суду Вінницької області 22.05.2025 надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що подання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою і працею не довів своє виправлення.

Представник колонії заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши думку прокурора, думку представника колонії та засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до характеристики на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за даним вироком суду відбуває покарання, починаючи з 21.12.2021.

За весь період відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе з посередньої сторони, не має дисциплінарних стягнень та має дев`ять заохочення. На профілактичному обліку засуджений не перебуває. Працевлаштований з квітня 2024 року до травня 2025 року.

Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

При вирішенні можливості застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення суд, зважаючи на наявність формально-юридичних підстав для умовно-дострокового звільнення враховує, що оціночних підстав для цього є недостатньо. В засудженого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 тричі був звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив, та вчиняв нові злочини в період дії умовно-дострокового строку, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення. Також, комісією установи, протокол №11 від 20.05.2025, засудженому відмовлено у умовно-достроково звільненні, як особі, яка не довела своє виправлення.

Суд не вбачає доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на даному етапі відбування покарання, враховуючи, що строк відбування покарання закінчується лише 21.01.2027, засуджений ОСОБА_5 не виправився і не довів це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що мета призначеного ОСОБА_5 судом покарання ще не досягнута, в зв`язку з чим в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: