УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

у ході чергового підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акта та клопотання про закриття провадження поданих прокурором у кримінальному провадженні № 0001374 від 20.12.. 2024, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знам`янка, Володарсько - Волинського (Хорошівський) району Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України, раніше судимого не за військовий злочин, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат",

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Учасники судового провадження:

Сторона обвинувачення прокурори Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Сторона захисту адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Згідно з оголошеним в судовому засіданні обвинувальним актом та клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001374 від 20.12. 2024, громадянин ОСОБА_3 03.06.2024 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №202 від 14.07.2024 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків військової частини та взятий на усі види забезпечення із зарахуванням у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Отже, з даного часу ОСОБА_3 вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов?язків.

Відтак, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов?язаний був неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-1Х, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов?язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов?язків, зобов?язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Втім, 19.09.2024 солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, в умовах воєнного стану, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, не з?явився вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 та в період з 19.09.2024 по 12.02.2025 був відсутній на службі без поважних причин понад три доби, свої службові обов?язки не виконував, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем проживання.

12.02.2025 солдат ОСОБА_3 був затриманий співробітниками Військової служби правопорядку, доставлений до правоохоронних органів та відносно нього слідчим суддею обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Встановлено, що в період з 19.09.2024 по 12.02.2025 солдат ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд, обов?язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував. Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_3 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об?єктивно мав можливість це вчинити.

За даних обставин, органи досудового розслідування, прокурор процесуальний керівник та прокурор - публічний обвинувач у кримінальному провадженні дії ОСОБА_3 кваліфікували як нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, з чим суд погоджується.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001374 від 20.12. 2024, поступили до Франківського районного суду м. Львова 05 червня 2025 року від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та відповідно до ст. 35 КПК України згідно із Протоколом та Звітом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06. 06.2025 , передані для розгляду судді.

Згідно з ухвалою суду від 26.06.2025, обвинувальний акт призначено до підготовчого судового засідання, яке переносилося за клопотанням прокурора через вирішення ним питання про підготовку клопотання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Клопотання, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001374 від 20.12. 2024 поступило до Франківського районного суду м. Львова 16.07. 2025 року від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , який діє за дорученням старшого групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні та передано для розгляду судді.

В судовому засіданні прокурор - публічний обвинувач у кримінальному провадженні обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого злочину, підтримав та просив задоволити клопотання. Обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині визнав, надавши при цьому пояснення котрі відповідають змісту фактичних обставин, що викладені в мотивувальній частині обвинувального акта та зазначив, що заперечень проти закриття провадження не має, оскільки бажає продовжити військову службу. З позицією обвинуваченого та прокурора погодився й захисник.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

В судовому засіданні обґрунтовуючи клопотання, прокурор покликається на те, що на даний час набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким внесено зміни до положень ст. 401 КК України, зокрема частиною 5 вказаної статті визначені умови звільнення від кримінальної відповідальності.

Однією з таких умов є письмова згода командира військової частини на продовження проходження такою особою військової служби та клопотання самого підозрюваного чи обвинуваченого.

До клопотання прокурором - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні долучено письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 за № 1643/2/6/6/502РЛ від 09 липня 2025 , клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та довідку ОСК МВС України № від 24.12.2024.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував. Просив звільнити його від кримінально відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та дав згоду на закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України. Така позиція обвинуваченого підтримана також його захисником.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши висновки прокурора - публічного обвинувача, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали судової справи, взявши до уваги постанову прокурора про уточнення даних у кримінальному провадженні та подане прокурором клопотання приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує командування військової частини після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 ст. 401 КК України, визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до прокурора з відповідним клопотанням та виявив бажання продовжити проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_3 на посаді навідника першого кулеметного відділення, першого кулеметного взводу роти вогневої підтримки.

Командування вказаної військової частини дає згоду та клопоче про надання можливості продовження проходження обвинуваченим військової служби у складі військової частини НОМЕР_3 .

Судом роз`яснено обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

При цьому суд наголошує, що обвинуваченому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені ч. 5 ст. 401 КК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, обвинувачений погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Зважаючи, на те, що обвинувачений ОСОБА_3 звільняється від кримінальної відповідальності щодо обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з цим кримінальне провадження підлягає закриттю, ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2025 року про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію в силу вимог статей 199 та 203 КПК України.

На тлі зазначеного, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає негайному звільненню з під варти в залі суду.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у ОСОБА_3 попередніх судимостей, які б перешкоджали звільненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд визнає встановленим факт наявності судимості у обвинуваченого в силу положень ст. 89 КК України, оскільки в ході судового розгляду прокурором іншого не наведено, а судом не встановлено. При цьому встановлено, що судимість не пов`язана із військовими злочинами.

Щодо документального підтвердження на яке покликаються органи досудового розслідування, прокурор - процесуальний керівник та прокурор - публічний обвинувач у кримінальному провадженні, а саме - довідку ОСК МВС України № від 24.12.2024 зважаючи, що така частково виготовлена іноземною мовою російською, суд констатує факт, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001374 від 20.12. 2024,МВС України надаючи довідку частково сформовану іноземною мовою, порушило вимоги ст. 10 Конституції України статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України, а відтак, визнає даний письмовий документ як недопустимим.

Суд також констатує факт, що в ході досудового розслідування та під час скерування матеріалів до суду в порядку ст. 283 КПК України у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування та прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні, котрими використовувалася вказана вище довідка, теж порушено вимоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Відтак суд констатує факт порушення зазначеними вище державними органами вимог ч. 7 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої, - статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя , які визначені цим Законом.

Суд в котре наголошує, що згідно цього ж Закону, статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації та є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 44, ч. 5 ст. 401 КК України, статтями 199, 203, п.1 ч. 2 ст. 284, ч.4 ст. 286 та статтями, 288, 314 316, 369 - 372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0001374 від 20.12. 2024 за ч. 5 ст. 407 КК України солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України з підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 вказаного Закону, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати солдата ОСОБА_3 , невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_3 за місцем її дислокації АДРЕСА_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до письмової згоди № 1643/2/6/6/502РЛ від 09 липня 2025 року.

Про виконання ухвали в частині поновлення солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 повідомити суд у встановлені законом порядку та строки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через суд, який постановив ухвалу.

У випадку відсутності апеляційних скарг, ухвала набирає законної сили з 23 липня 2025 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варити в залі суду, у зв`язку із закриттям кримінального провадження.

Копію ухвали скерувати командиру військової частини НОМЕР_3 , вручити ОСОБА_3 для її виконання та прокурору для контролю виконання.

Копію ухвали учасники процесу можуть отримати у секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_8