Справа №359/6428/25
Провадження №1кп/359/627/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду, кримінальне провадження №0001074, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2025року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мостище Камінь-Каширського району Волинської області, одруженого, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України за таких обставин.

Так, 25.05.2025 року, інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно розстановки сил та засобів особового складу БПП в місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції 19 год. 00 хв. 25.05.2025 по 07 год. 00 хв. 26.05.2025 заступили до складу екіпажу «Лемур 106» автопатрулювання на території оперативного обслуговування БПП в місті Бориспіль, на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid» державний номерний знак « НОМЕР_2 » на синьому фоні.

26.05.2025 року близько 03 год. 00 хв. під час патрулювання за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Соборна, 8, екіпажем «Лемур 106» на підставі ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , у зв`язку із порушенням водієм комендантської години, яка визначена на території Київської області з 23 год. 00 хв. по 05 год.00 хв.

Після зупинки транспортного засобу, інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_5 було повідомлено водія про причину зупинки, а саме за порушення комендантської години, тому ОСОБА_4 було висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль. В ході перевірки інспекторами взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено факт керування транспортним засобом без відповідних документів, а саме водій керував транспортним засобом при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом чим порушив ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В ході спілкування з ОСОБА_4 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. У подальшому, водієві ОСОБА_4 запропоновано на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, нащо останній добровільно погодився. Після проходження ОСОБА_4 обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою сертифікованого прибору «Драгер», встановлено що в його крові виявлено 1,97 проміле алкоголю.

Після чого, поліцейським ОСОБА_5 на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, повідомлено ОСОБА_4 про складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього.

Так, водій ОСОБА_4 усвідомлюючи, що працівник поліції є службовою особою, який уповноважений на складання постанов про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, не зважаючи на неодноразові попередження інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_5 , про кримінальну відповідальність за висловлення пропозицій та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, 26.05.2025 о 03 год. 14 хв. знаходячись на місці зупинки, біля свого автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3 , висловив пропозицію інспекторам взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надати їм неправомірну вигоду в сумі 7000 грн. за не фіксацію вчинених ним адміністративних правопорушень, з метою уникнення настання адміністративної відповідальності. Інспекторами взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,було відмовлено та попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність передбачену ст. 369 КК України за пропозицію надання неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_4 о 03 год. 26 хв. перебуваючи біля свого автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3 , розуміючи, що інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_6 , буде складено адміністративні протоколи про вчинені ним адміністративні правопорушення, знову висловив пропозицію інспекторами взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надати їм неправомірну вигоду в сумі 10000 грн. за не фіксацію вчинених ним адміністративних правопорушень.

В свою чергу, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що наміри ОСОБА_4 очевидно свідчать про висловлення ним пропозиції надання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 відмовили останньому у прийнятті неправомірної вигоди та доповіли оператору «102» стосовно пропозиції неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, чим вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

Доказами вчинення ОСОБА_4 указаного злочину, є надані ним в ході судового розгляду покази.

З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини вчинення інкримінованих йому дій, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому йому обвинуваченню.

З цього приводу, він зазначив, що дійсно, 26.05.2025 року в нічний час рухався за кермом автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер не пам`ятає, не маючи прав керування та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він був зупинений працівниками поліції в м. Бориспіль Київської області, де саме не пам`ятає. Останні почали оформлювати протокол по ст. 130 КУпАП за нетверезе повіддя автомобіля, і він намагався підкупити їх запропонувавши 7000 та 10000 грн., щоб останні не притягали його до адміністративної відповідальності. При цьому, вони попереджали про наслідки таких дій з його боку, однак зважаючи на свій стан, він продовжив вчиняти такі дії та пропонувати грошові кошти за не складання протоколу.

Обвинувачений просив врахувати його щире каяття, його матеріальний та сімейний стан, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, та призначити йому найменше покарання, визначене санкцією ч. 1 ст. 369 КК України. Окрім того, обвинувачений, в разі призначення судом покарання у виді штрафу, просив про розстрочення його сплати, зважаючи на те, що він офіційно не працює та немає постійного доходу, хоча у нього утворилась сім`я.

Крім допиту обвинуваченого, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , процесуальні витрати та речові докази у справі.

Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення в межах кримінального провадження, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади. Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає вірною.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, вартість завданих ним збитків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обтяжуючих відповідальність обставини.

В той же час, згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що останній раніше не судимий, одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога за місцем проживання та реєстрації не перебуває.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного, та підстави для визначення самого виду покарання.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Таке покарання, як зазначив обвинувачений, він має можливість виконати, з урахуванням його розстрочення.

У відповідності до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи, суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Тож, враховуючи матеріальний та сімейний стан обвинуваченого та сімейного стану особи (офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав), суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу на десять місяців однаковими сумами в 1700 грн.

Суд вважає, що згідно вимог ч. 2 та ч. 5 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, зважаючи на особу обвинуваченого та відношення останнього до скоєного.

Крім того, судом встановлено, що відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 91, 94, 318, 322, 337, 342-351, 368, 370-374 КПК України, ст. 50, 65-67, ч. 1 ст. 369 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Розстрочити ОСОБА_4 виплату штрафу на 10 (десять місяців), починаючи з моменту набрання вироком суду законної сили, визначивши розмір щомісячного обов`язкового платежу у сумі 1700 грн., з повідомленням про здійснену оплату щоразу органу пробації, де перебуває на обліку.

ОСОБА_4 зобов`язаний сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 21081100).

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: DVD диск, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1