Єдиний унікальний номер 205/1258/15-к
Номер провадження 1-кп/205/829/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
Провадження № 1-кп/205/829/25 Справа № 205/1258/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000080 від 10 лютого 2015 року стосовно

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, одружена, дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , за попередньою змовою з невстановленими особами, у вересні 2013 року, знаходячись у м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), більш точного часу та місця не встановлено, маючи умисел на пособництво у виготовленні підробленого документу, довідки про доходи № ДАФС 339/210 від 04.10.2013 виданої від імені Відокремленого структурного підрозділу ДД ЗП ДП "Дніпропетровська залізниця", з метою її подальшого використання, надала невстановленим особам свої анкетні данні, а саме: паспорт серії НОМЕР_1 виданий Синельниківським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 09.02.2010 на ім`я ОСОБА_3 та ідентифікаційний код № на ім`я ОСОБА_3 , для виготовлення підробленої довідки про доходи № ДАФС 339/210 від 04.10.2013 «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень 26139824». Після чого, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, які виготовили підроблений документ, а саме довідку про доходи № ДАФС 339/210 від 04.10.2013 на ім`я ОСОБА_3 з підробленою печаткою «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень 26139824».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 04 жовтня 2013 року у денний час, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, прибула в приміщення відділення АТ «Банк Ренесанс Капітал», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Моніторна, б. 2, де реалізуючи свій злочинний намір, з метою отримання споживчого кредиту, надала співробітнику вищевказаного банку необхідні для отримання кредиту раніше виготовлені підроблені документи, а саме: довідку про доходи № ДАФС 339/210 від 04.10.2013 на ім`я ОСОБА_3 з підробленою печаткою «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень 26139824», згідно якої ОСОБА_3 працювала в даній організації з 20 квітня 2011 року та за період часу з квітня 2013 року по вересень 2013 року отримала заробітну плату на загальну суму 23380 гривень, яка містить недостовірні дані.

Таким чином, ОСОБА_3 04.10.2013 в денний час, знаходячись в приміщенні відділення АТ «Банк Ренесанс Капітал», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінського району, вул. Моніторна, б. 2, з метою отримання споживчого кредиту на суму 6999,30 гривень, використала завідомо підроблений документ, а саме: довідку про доходи № ДАФС 339/210 від 04.10.2013 на ім`я ОСОБА_3 з підробленою печаткою «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень 26139824».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 04.10.2013 у денний час, маючи умисел направлений на отримання грошових коштів за попередньою змовою з невстановленими особами, шляхом обману, а саме: на заволодіння грошовими коштами на загальну суму 6999,30 гривень, що належать АТ «Банк Ренесанс Капітал», які в подальшому не мала наміру повертати та корисливий мотив, прибула в приміщення відділення вказаної установи, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Моніторна, б. 2. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, з метою отримання споживчого кредиту, надала співробітнику вищевказаного банку необхідний для отримання кредиту, раніше отриманий від невстановлених осіб, підроблений документ, а саме: довідку про доходи № ДАФС 339/210 від 04.10.2013 на ім`я ОСОБА_3 з підробленою печаткою «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень 26139824», при цьому достовірно знаючи, що в документі вказані не достовірні данні, особисто підписала заяву - анкету на отримання кредиту та кредитний договір GP № 5184786 від 04.10.2013, вказавши недостовірні дані стосовно свого місця роботи, що не відповідає дійсності. Таким чином, шляхом обману, повторно, за попередньою змовою з невстановленими особами, заволоділа грошовими коштами у розмірі 6999,30 гривень, які належать АТ «Банк Ренесанс Капітал».

Умисними діями ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду АТ «Банк Ренесанс Капітал» у розмірі 6999,30 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК за ознаками пособництва в підробленні офіційного документу, ч. 4 ст. 358 КК за ознаками використання завідомо підробленого документа, та за ч. 2 ст. 190 КК за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_3 клопотання прокурора підтримала, просила суд його задовольнити, звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Заслухавши заявлене клопотання, думку обвинуваченої, перевіривши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

За змістом статті 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 286 КПК, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини...

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. (ч. 2 ст. 49 КК)

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. (ч. 3 ст. 49 КК)

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним (п. 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі 735/1121/20 ).

Строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Умовами для звільнення особи від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав є: (1) якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності; (2) якщо протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); (3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); (4) законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК, ч. 4 ст. 358 КК, ч. 2 ст. 190 КК та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії за останнім епізодом вона вчинила 04 жовтня 2013 року.

В той же час, ОСОБА_3 засуджена вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 за ч. 1 ст. 289 КК. Останній за часом злочин у даному кримінальному провадженні обвинувачена ОСОБА_3 вчинила 16 липня 2016 року, а тому перебіг давності перервався і саме з цього часу почався його новий перебіг.

Таким чином, з 16 липня 2016 року строки давності у цьому кримінальному провадженні перервались, розпочали спливати заново і закінчились 17 липня 2021 року.

Що стосується зупинення перебігу строків давності, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Зупинення спливу строку давності у випадку ухилення особи від досудового слідства або суду є посткримінальною санкцією, заходом кримінально-правового характеру, покликаним забезпечувати здійснення кримінального переслідування і реалізацію кримінальної відповідальності.

Системним тлумаченням норм кримінального законодавства встановлено, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії особи, вчинені виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що у свою чергу змушує правоохоронні органи вживати відповідних заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). При цьому такою особою визнається підозрюваний або обвинувачений, який, вчинивши кримінальне правопорушення, здійснив усі необхідні дії, спрямовані на приховування місця свого перебування від слідства чи суду.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства чи суду.

Аналогічні за змістом висновки викладено й у постановах Верховного суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 204/4728/15-к та від 03 червня 2021 року у справі № 344/7812/16-к.

Так, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду 20 лютого 2015 року, ухвалою судді від 25.05.2015 призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акту.

У зв`язку з неявкою обвинуваченої ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання, ухвалою суду від 13 травня 2016 оголошено розшук ОСОБА_3 .

В матеріалах справи також наявний рапорт від 08.06.2016, за змістом якого ОСОБА_3 була доставлена працівниками поліції на виконання ухвали суду від 13.05.2016.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_3 переховувалась від слідства чи суду або ухилялась від явки до суду у цей період матеріали справи не містять.

Отже, оголошення обвинуваченої ОСОБА_3 у розшук саме собою не свідчить про те, що вона ухилялась від досудового розслідування або суду, а будь-яких інших доказів, які б об`єктивно підтверджували факт переховування обвинуваченої, судом не встановлено, тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України у даному конкретному випадку суд не вбачає.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норм матеріального та процесуального закону, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Не роз`яснення судом першої чи апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст. 285 КПК зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягнуло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 - 4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час розгляду кримінального провадження встановлені матеріальні та процесуальні підставі для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся внаслідок ухилення обвинуваченої від органу досудового розслідування та/або суду, а строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув.

Отже, станом на час розгляду кримінального провадження та постановлення цієї ухвали 19 червня 2025 року, сплинув п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, визначений в ст. 49 КК, а тому остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Судом, відповідно до ст. 285 КПК ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачена підтримала клопотання прокурора, наполягала на його задоволенні та просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК.

При цьому, обвинувачена підтвердила, що їй зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надала свою згоду.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Отже, встановлення вищевикладених обставин є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Тільки у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи клопотання прокурора знайшли своє повне підтвердження під час розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим воно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження має бути закрито.

Крім цього, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000080 органом досудового розслідування було понесено процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів для проведення судової почеркознавчої експертизи за експертною спеціальністю 1.1 (почеркознавчі дослідження) № 65/04-06 від 26.01.2015 у розмірі 1229,80 грн., а також судової технічної експертизи документів за експертною спеціальністю 2.1 та 2.3 (дослідження реквізитів документів, дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів) № 69/06-09 від 21.01.2015 у розмірі 393,12 грн.

Проте, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. (Постанова ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі №203/241/17).

Таким чином, суд вважає за необхідне також вирішити питання про віднесення процесуальних витрат, понесених у кримінальному провадженні №0000080 на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів вирішуються судом в порядку, передбаченому ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 370, 372 КПК, 49 КК, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000080 від 10 лютого 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000080 від 10 лютого 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів для проведення судової почеркознавчої експертизи за експертною спеціальністю 1.1 (почеркознавчі дослідження) № 65/04-06 від 26.01.2015 у розмірі 1229,80 грн., а також судової технічної експертизи документів за експертною спеціальністю 2.1 та 2.3 (дослідження реквізитів документів, дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів) № 69/06-09 від 21.01.2015 у розмірі 393,12 грн. - віднести на рахунок держави.

Речові докази, якими визнано: довідку про доходи № ДАФС 339/210 від 04.10.2013 на ім`я ОСОБА_6 з підробленою печаткою «Дніпропетровська дирекція залізничих перевезень 26139824», кредитний договір GP № 5184786 від 04.10.2013 на 4 аркушах, повідомлення на підтвердження отримання поштового переказу грошових коштів в розмірі 5756 грн. по кредитному договору GP № 5184786 від 04.10.2013 на 1 аркуші, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя: ОСОБА_1