Провадження № 1-кс/643/4856/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001069, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001069 від 28.07.2025, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальному правопорушенні-злочину, передбаченому ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, не пізніше 08.07.2025, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Харкова, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, вирішив здійснити перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а саме здійснити знищення та пошкодження транспортних засобів, які перебувають у користуванні військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань шляхом підпалу для унеможливлення подальшого їх використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 , діючи умисно, підшукав транспортний засіб марки «Land Rover Freelander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поряд з буд. 29 по вулиці Коденюка у м. Харкові, мав явні візуальні ознаки автомобіля, що перебуває у користуванні військовослужбовців Збройних сил України та інших військових формувань та використовується у протидії військовій агресії рф.

Надалі, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, ОСОБА_5 , придбав у невстановленому досудовим розслідуванням місці, розчинник, який переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який у подальшому перелив у полімерну пляшку з бензином.

У подальшому, 28.07.2025, приблизно після 00:30, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, взяв раніше придбану пляшку з сумішшю бензину та розчинника, прослідував до місця розташування попередньо підшуканого автомобіля марки «Land Rover Freelander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу буд. 29 по вулиці Коденюка у м. Харкові.

Цього ж дня, приблизно о 01:00., ОСОБА_5 перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована поряд з буд. 29 по вулиці Коденюка у м. Харкові, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, облив запальною сумішшю капот, попередньо підшуканого транспортного засобу марки «Land Rover Freelander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав явні візуальні ознаки автомобіля, що перебуває у користуванні військовослужбовців Збройних сил України та інших військових формувань та використовується у протидії військовій агресії рф, після чого підпалив вказаний автомобіль, що призвело до його пошкодження, яке унеможливлює його подальше використання військовослужбовцями ЗСУ та інших військових формувань в особливий період.

29.08.2025 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі Pedmi Note 11, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який останній використовував під час здійснення вищевказаної протиправної діяльності.

29.08.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 114-1 КК України.

30.08.2025 вищевказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів, які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, подваши заяву про розгляд справи за їх відсутності, та просили клопотання задоволити.

Власник майна, ОСОБА_5 через канцелярію суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Від захисника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, щодо задоволення клопотання заперечив, обґрунтування своєї позиції слідчому судді не надав.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з наведеним нижче.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_7 від 30.08.2025 вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі Pedmi Note 11, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 - визнано речовим доказам.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання надійшло до суду 01.09.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна в ході проведення особистого обшуку, тому строк для подачі клопотання слідчим дотримано.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучено в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 під час затримання за адресою: м. Харків, вул. Невельська, буд. 1/32, а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі Pedmi Note 11, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1