У Х В А Л А

10.07.2025 колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду № 1 у місті Біла Церква Київської області у режимі відеоконференції з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000260 від 18.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України,

у с т а н о в и л а :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 18.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статтею 111 Кримінального кодексу України відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Прокурор мотивує своє клопотання тим, що строк запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_7 спливає, а ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків не відпали, тому вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути продовжений, оскільки ОСОБА_7 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією ч. 2 ст.111 КК України.

Прокурор вважає, що запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України просить не визначати розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ризики, перелічені прокурором не доведені, доказів існування ризиків немає. Просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ризики, перелічені прокурором не доведені, доказів існування ризиків немає.

Колегія суддів, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської обалсті перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000260 від 18.03.2024 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Стороною обвинувачення доведені ризики, передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у т.ч. проти основ національної безпеки України.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у скоєнні особливо тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачений може здійснити спробу переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам,у зв`язку із чим, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, що в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, суд вважає необхідним при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 392-395 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000260 від 18.03.2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави строком на 60 діб, тобто до 07 вересня 2025 року включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Судове засідання по кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України відкласти на 22 серпня 2025 року до 09 години 00 хвилин.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 .

Копію ухвали вручити під розписку обвинуваченому ОСОБА_7 , скерувати захиснику ОСОБА_6 та прокурору.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою надіслати до державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_10

Суддя ОСОБА_11

Суддя ОСОБА_12