г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1445/25
Номер провадження 1-кп/213/183/25
В И Р О К

Іменем України

14 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який навчається в 8-А класі комунального закладу освіти «Криворізька спеціальна школа «Перлина», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, утримується в Криворізькій установі виконання покарань №3,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Драбів Драбівського району Черкаської області, громадянина України, який навчається в 7-А класі комунального закладу освіти «Криворізька спеціальна школа «Перлина», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України (кримінальне провадження №0000021 від 15.01.2025 року), -

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

законного представника - ОСОБА_8 ,

захисника (в режимі відеоконференції) - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_10 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

педагогів - ОСОБА_12 , ОСОБА_13

психолога (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_14 ,

представника служби у справах дітей

Виконкому Інгулецької районної у місті ради - ОСОБА_15

В С Т А Н О В И В:

13.01.2025, приблизно о 12.00 год., у невстановленому судом місці, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, в ході листування у телефоні ОСОБА_4 з невстановленим слідством користувачем загальнодоступного ресурсу месенджеру «Telegram», отримали пропозицію про здійснення підпалу майна релейної шафи АТ «Українська залізниця» за грошову винагороду, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погодились з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, придбали на автомобільній заправній станції у заздалегідь приготовану пластикову ємність об`ємом 5 літрів бензин, розподілили між собою ролі, направились до переїзду 0 КМ станції Інгулець в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де помітили трансформаторну підстанцію однофазної КТПО-53 резервного живлення пристроїв СЦБ, лінії «Сільгоспхімія», яка належить і обслуговується структурним підрозділом «Криворізька дистанція електропостачання» акціонерного товариства «Українська залізниця».

13.01.2025, о 14.11 год., реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, перебуваючи поряд з вищевказаною трансформаторною підстанцією, ОСОБА_3 , виконуючи свою роль, облив вищевказаний трансформатор заздалегідь приготовленим легкозаймистим нафтопродуктом та за допомогою запальнички підпалив його, а ОСОБА_4 , виконуючи свою роль, здійснював у цей час відеозйомку даного підпалу на свій мобільний телефон для надання інформації невстановленому слідством замовнику та отримання у подальшому грошових коштів. Однак, пошкодження комплектуючого обладнання вищевказаної підстанції акціонерного товариства «Українська залізниця» не відбулося у зв`язку зі швидким вигоранням нафтопродукту, з причин, які не залежали від їх волі.

Крім того, 14.01.2025, приблизно о 12.00 год., перебуваючи на автовокзалі «Інгулець» на вулиці Гірників, 36 в м. Кривому Розі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування, з метою заробітку грошових коштів, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в ході листування у телефоні ОСОБА_4 з невстановленим слідством користувачем загальнодоступного ресурсу месенджеру «Telegram», отримали пропозицію про здійснення підпалу майна військових за грошову винагороду, а також інструкції щодо виготовлення запалювальної суміші та способів підпалу транспортних засобів, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погодились з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, придбали на автомобільній заправній станції у заздалегідь приготовану пластикову ємність об`ємом 5 літрів бензин, розподілили між собою ролі, направились до двору будинку АДРЕСА_4 , де помітили автомобіль марки «RENAULT» модель «KANGO», ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_1 », 2003 року випуску, темно сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 (номерний знак на чорному фоні з наліпками з написом на номерах «НОМЕР_3»), який належить ОСОБА_6 та відповідав за зовнішніми ознаками військовому транспортному засобу.

14.01.2025, о 21.30 год., реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, перебуваючи поряд з вищевказаним автомобілем, ОСОБА_3 облив заздалегідь приготовленим легкозаймистим нафтопродуктом лобове скло та капот автомобіля, та на відстані за допомогою запальнички підпалив її, а ОСОБА_4 , виконуючи свою роль, здійснював у цей час відеозйомку даного підпалу на свій мобільний телефон для надання інформації невстановленому слідством замовнику та отримання у подальшому грошових коштів. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пошкоджено вищезазначений автомобіль та спричинено потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 159346,43 гривень.

В судовому засіданні:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 визнав всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, просив вибачення у потерпілого, пояснив, що повністю усвідомив свою протиправну поведінку, обіцяє виправитись, не вчиняти в подальшому жодних правопорушень і відшкодовувати потерпілому всю спричинену шкоду. Просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який і не позбавляти його волі.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_8 просила вибачення у потерпілого, вважає, що у свій час не догледіла свого сина, обіцяє виправитись, цивільний позов потерпілого визнає у повному обсязі, просить змінити запобіжний захід її сину, а також просить призначити те покарання, яке просить прокурор.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 визнав всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, просив вибачення у потерпілого, пояснив, обіцяє виправитись і не вчиняти в подальшому жодних правопорушень. Просить не позбавляти його волі.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_10 просила вибачення у потерпілого, також вважає, що не догледіла свого сина, обіцяє виправитись, цивільний позов потерпілого визнає у повному обсязі, просить призначити те покарання, яке просить прокурор.

Потерпілий ОСОБА_6 просив суд задовольнити його цивільний позов у повному обсязі, щодо покарання, вважав, що у разі контролю за неповнолітніми можливо призначити їм покарання без реального позбавлення волі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 просив призначити кожному з обвинувачених покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Представник служби у справах дітей вважав, що міра покарання кожному обвинуваченому, яку запропонував прокурор є повністю доцільною і достатньою для їх виправлення.

Педагог просила призначити покарання кожному обвинуваченому, не пов`язане з реальним позбавленням волі, яке було запропоновано прокурором.

Психолог зазначила, що на її думку слід призначити покарання кожному обвинуваченому, не пов`язане з реальним позбавленням волі, оскільки є реальний шанс на їх виправлення.

За згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд переконався у добровільності позиції учасників процесу, а також у тому, що усі учасники судового провадження правильно розуміють зазначені обставини.

Крім того, учасникам судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України було роз`яснено, що вони в такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками:

- ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України - закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі;

- ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України - умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнається судом винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками:

- ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України - закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі;

- ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України - умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.1 ст.103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, особу винного, який раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, навчається в 8-А класі комунального закладу освіти «Криворізька спеціальна школа «Перлина», характеризується посередньо, перебуває на обліку в службі у справах дітей як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, виховується в багатодітній родині.

Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 . За висновком орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобіганню повторних кримінальних правопорушень без позбавлення волі на певний строк можливе.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить те, що він вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою повторно.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу неповнолітнього ОСОБА_3 , повне визнання ним своєї провини, думку потерпілих, які не наполягають на його суворому покаранні,а також враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема наявність кількох пом`якшуючих обставин, суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі не буде відповідати його особі через свою суворість і до нього можливо застосувати покарання більш м`яке ніж передбачено санкцією ч.2 ст.194 КК України - у виді пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра в 2022р. з приводу порушення психологічного розвитку, навчається в 7-А класі комунального закладу освіти «Криворізька спеціальна школа «Перлина», характеризується посередньо, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку в службі у справах дітей як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, виховується без батька.

Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 . За висновком орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобіганню повторних кримінальних правопорушень без позбавлення волі на певний строк можливе.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить те, що він вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою повторно.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу неповнолітнього ОСОБА_4 , повне визнання ним своєї провини, думку потерпілих, які не наполягають на його суворому покаранні,а також враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема наявність кількох пом`якшуючих обставин, суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі не буде відповідати його особі через свою суворість і до нього можливо застосувати покарання більш м`яке ніж передбачено санкцією ч.2 ст.194 КК України - у виді пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_8 , яка є законним представником і діє в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , та ОСОБА_10 , яка є законним представником і діє в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , з цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої вчиненням кримінального правопорушення їх синами, в якому просить стягнути з кожної з них, як матерів, завдану матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 79673,22 грн. та завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 75000,00 грн.

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не оспорювали розмір шкоди.

Суд, вислухавши потерпілого, як цивільного позивача, та законних представників обвинувачених, як цивільних відповідачів, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільного позову дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Крім того в силу вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та упущена вигода.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою собою (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає, за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, остатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після осягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Згідно ст. 1182 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої кількома неповнолітніми особами, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Якщо в момент завдання шкоди кількома неповнолітніми особами одна з них перебувала в закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад відшкодовує завдану шкоду у частці, яка визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом з достовірністю встановлено, що саме діями неповнолітніх обвинувачених інтересам потерпілого ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна та моральна шкода, тому в силу вимог ст.ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України вказана шкода повинна бути відшкодована їх батьками, в даному випадку - матерями.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п. 4 ч.3 ст.59-1 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, раніше обраний ОСОБА_16 . Іллічу - змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 17 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_5 , який залишити до набрання вироком законної сили.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п. 4 ч.3 ст.59-1 КК України.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 17 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_3 - залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «RENAULT» модель «KANGO», ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_1 », 2003 року випуску, темно сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 (номерний знак на чорному фоні з наліпками з написом на номерах «НОМЕР_3») (т.2 а.с.33-35, 36) - повернути за належністю потрепілому ОСОБА_6 ;

-кросівки чорного кольору, штани чорного кольору, планшет (т.2 а.с.97,т.3 а.с.44,58,129) - повернути за належністю ОСОБА_3 ;

-кросівки сірого кольору фірми «Nike», куртку синього кольору, мобільний телефон «Redmi» синього кольору, кофту чоловічу чорного кольору, штани темно чорного синього кольору (т.2 а.с.161,162, т.3 а.с.44,58,129) - повернути за належністю ОСОБА_4 ;

-прозору пляшку з полімерного матеріалу, сипучу речовину візуально схожу на «грунт», пожежне сміття чорного кольору, пожежне сміття чорного та сірого кольору, фрагмент марлі білого кольору з нашаруванням чорного кольору та фрагмент марлі білого кольору, які з метою збереження в первинному упакуванні, переупаковано в один спеціальний пакет з полімерного матеріалу №6267523 з пояснювальним написом та підписами експерта (т.3 а.с.15,16) - знищити;

-пластикову пляшку з прозорою рідиною світло-жовтого кольору, яка є нафтопродуктом, який має вуглеводний склад характерний для автомобільного бензину, та яку з метою збереження в первинній упаковці переупаковано в спеціальний пакет Експертної служби України з полімерного матеріалу №6267451 з пояснювальним написом та підписами експерта (т.3 а.с.27,28) - знищити.

Судові витрати на залучення експертів:

- проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104- 25/3801-АВ від 31.01.2025 вартістю 5571,30 грн.,

- проведення судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-25/4528-ФХД від 10.02.2025 вартістю 3979,50 грн.,

- проведення судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-25/4526-ФХД від 07.02.2025 вартістю 3183,60 грн.,

- проведення судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-25/3815-ФХД від 11.02.2025 вартістю 3183,60 грн.,

на загальну суму 24627,90 гривень стягнути на користь держави з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних долях - по 12313,95 гривень з кожного.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , яка є законним представником і діє в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , та ОСОБА_10 , яка є законним представником і діє в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як матері неповнолітнього ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 79673 гривень 22 копійки та завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 75000,00 гривень, спричинену вчиненням кримінального правопорушення її сином, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як матері неповнолітнього ОСОБА_17 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 79673 гривень 22 копійки та завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 75000,00 гривень, спричинену вчиненням кримінального правопорушення її сином, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000021 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1445/25 (пр. №1-кп/213/183/25).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженим, їх законним представникам та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1