Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1068/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/315/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника ДП «Ліси України» ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000061, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді від 15 квітня 2025 року накладено арешт на вантажний автомобіль марки «Урал 375Д» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який є власністю ДП «Ліси України» та був вилучений 21.03.2025 під час огляду місця події та зберігає у собі сліди кримінального правопорушення, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном та залишено на відповідальне зберігання у відділі поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Слідчий суддя вважав, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, так як може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і у разі не накладення на нього арешту воно може бути пошкоджено або знищено.

В апеляційній скарзі представник ДП «Ліси України» ОСОБА_7 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання про арешт майна.

Вважає ухвалу повністю незаконною, немотивованою, упередженою та необґрунтованою.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано розумність та співрозмірність обмеження прав власника (законного володільця) - філії «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛІСИ УКРАЇНИ», оскільки слід було передати на відповідальне зберігання власникові (законному володільцю);

На думку апелянта, слідчий суддя не співмірно втрутився у право мирного володіння власником (законним володільцем) - філією «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛІСИ УКРАЇНИ» даним майном, оскільки в даному випадку було цілком достатньо арештувавши цей автомобіль та заборонити його відчуження, а не забороняти також іще й розпоряджатися та користування цим транспортним засобом;

Зазначає, що не враховано суттєвість негативних наслідків арешту майна та заборони ним розпоряджатися та користуватися і залишення його на відповідальне зберігання у відділку поліції, - для власника (законного володільця) - філії «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛІСИ УКРАЇНИ», зокрема, повне позбавлення останнього будь-яких прав, що можна прирівняти до конфіскації майна, та неможливості використання даного транспортного засобу у своїй господарській діяльності.

Щодо пропуску строку на оскарження зазначає, що філія «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» не приймала участі у судовому засіданні 16.04.2025р., отримали 16.04.2025р. копію хвали, з огляду на те, що відлік строку розпочався із четверга (17.04.2025р.), то останній 5-тий день строку на апеляційне оскарження є 21.04.2025р.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Згідно положень ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що у провадженні СД ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2025 року за № 0000061, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, по факту того, що 21.03.2025 працівниками поліції в с. Листвин Словечанської ТГ Коростенського району Житомирської області було зупинено транспортний засіб, а саме вантажний автомобіль марки «Урал 375Д» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , при перевірці якого було виявлено розбіжність номера зазначеного на шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та в реєстраційному документі 0007103, після чого вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на зберігання до відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, що в м. Овруч Коростенського району Житомирської області, для з`ясування всіх обставин події.

Встановлено, що даний автомобіль являється предметом кримінального правопорушення, оскільки достовірно було встановлено розбіжності ідентифікаційного номеру в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 07.09.2023 з ідентифікаційним номером зазначеним на шасі (рами) автомобіля та виявлено відсутність металевої таблички виробника, що унеможливлює ідентифікувати транспортний засіб.

Висновки слідчого судді щодо потреби, в арешті вантажного автомобіля марки « Урал 375Д» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який є власністю ДП «Ліси України» з метою уникнення подальших протиправних дій в рамках даного кримінального провадження є обґрунтованими.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, у даному випадку це майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час під час кримінального провадження

Крім того, колегія суддів враховує початкову стадію досудового розслідування, та те, що по даному провадженню призначено судову експертизу криміналістичного дослідження транспортного засобу, проведення якої доручено експертам Житомирського НДЕКЦ МВС.

Таким чином, висновки слідчого судді щодо потреби, в арешті даного майна, з метою уникнення подальших протиправних дій в рамках даного кримінального провадження є обґрунтованими.

Колегія суддів приходить до висновку, що надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, як майна, яке відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, отримане (набуте) внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає володільцю майна в подальшому заявляти клопотання про скасування арешту

Доводи щодо відсутності підстав для накладення арешту на вказане майно, викладені в апеляційній скарзі, були перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не спростовують висновків слідчого судді, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які перешкодили чи могли перешкодити прийняттю законного та обґрунтованого рішення та давали б підстави для скасування ухвали слідчого судді та прийняття нової ухвали про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ДП «Ліси України» ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000061, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: