Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1277/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2025м.Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000171 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 3000 грн., а саме: номіналом 500 грн серії ЄЄ6604387, серії КГ1549202, серії ГБ3269756, серії ЄН9099769, серії ЄТ1892059, серії КД8423706, які належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що накладення арешту на вищевказані речі зумовлено необхідністю збереження речових доказів, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищевказаних речей.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак згідно заяви від 18.07.2025 просив розгляд клопотання здійснити без його участі, не заперечує щодо накладення арешту на грошові кошти у сумі 3000 грн.

Заслухавши прокурора, дослідивши надані письмові докази, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2025 близько 22:30, перебуваючи у м. Красилів на автодорозі зі сполученням Красилів-Теофіполь, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме для посадової особи ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області грошові кошти у сумі 3000 грн.

17 липня 2025 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиному реєстру досудових розслідувань за № 0000171 за попередньою правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Під час огляду місця події від 16.03.2025, а саме: в салоні службового автомобіля «Шкода Рапід», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), під автомобільним килимком заднього пасажирського сидіння з лівого боку виявлено та вилучено грошові кошти на суму 3000 грн, а саме - номіналом 500 грн. серії ЄЄ6604387, серії КГ1549202, серії ГБ3269756, серії ЄН9099769, серії ЄТ1892059, серії КД8423706, які вилучено та поміщено до сейф-пакету №CRI1244779.

Постановою слідчого від 17.07.2025 вказані грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_4 майно подане в строки, передбачені ст. 171 КПК України, та відповідає вимогам вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучені кошти визнані речовими доказами, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, тому слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 3000 грн., а саме - номіналом 500 грн. серії ЄЄ6604387, серії КГ1549202, серії ГБ3269756, серії ЄН9099769, серії ЄТ1892059, серії КД8423706, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , позбавивши його права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, що є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1