ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5452/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/492/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференціїї кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_9 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ухвалено:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, має середню освіту, не працює, інвалід 3 групи, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

2) вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2016 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

3) вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

4) вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним попереднім вироком за сукупністю кримінальних правопорушень до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці,

звільненого із ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» 08.12.2022 за відбуттям строку покарання,

Визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

- за ч. 3 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 10.10.2024, тобто з дня ухвалення вироку суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 10.04.2023 по 09.10.2024 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Харкова, громадянку України, маючу середньо-технічну освіту, не працючу, не одружену, маючу двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в силу ст. 89 КК України не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

Як установив суд ОСОБА_9 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечних психотропних речовин шляхом їх безконтактної передачі, у якості так званих «закладок», попередньо домовився із ОСОБА_10 про сумісне працевлаштування до Інтернет магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Vuzo», з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття незаконною діяльністю.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут психотропних речовин, перебуваючи у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за допомогою власних мобільних телефонів марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», та марки «Motorolla» моделі «350516», через кросплатформенний месенджер «Телеграм» зв`язались з операторами вищевказаного Інтернет магазину та під час листування обумовили всі правила та оплату праці. Після чого, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили один одному про вказані умови, та з того часу вказані особи почали співпрацювати із Інтернет магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_9 отримав на власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime» смс-сповіщення у кросплатформенному месенджері «Телеграм», від оператору вищевказаного Інтернет магазину, який користується обліковим записом « ОСОБА_13 », про місце знаходження так званого «кладу», тобто схорону з особливо небезпечними психотропними речовинами.

Далі, діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проїхали на місце знаходження вищевказаного «кладу», яке на даний час встановити не виявилось можливим, та забрали наявні там психотропні речовини, після чого почали їх зберігати з метою подальшого збуту.

В подальшому, 07.04.2023, ОСОБА_9 реалізуючи спільний з ОСОБА_10 умисел, направлений на збут психотропної речовини, знаходячись на ділянці місцевості поблизу адреси: м. Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме, на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту, шляхом розкладання закладок з психотропною речовиною, бажаючи цього, реалізуючи спільний з ОСОБА_10 умисел, незаконно розмістив психотропну речовину у загальнодоступному місці для невстановленого в ході досудового розслідування споживача за вищевказаною адресою, а саме, психотропну речовину, яка знаходилась в полімерному згортку. Після чого ОСОБА_10 на власний мобільний телефон «Motorolla» моделі «350516» зробила фотознімок місцезнаходження даної «закладки» та відправила ОСОБА_9 зі свого мобільного телефону фотозображення з місцем розміщення «закладки».

Злочинна діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 10.04.2023, в ході огляду місця події у період часу з 00:24 год. по 00:29 год. поблизу адреси: м. Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме, на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, виявили та вилучили 1 полімерний згорток, в якому міститься речовина, яка, згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7147-НЗПРАП від 18.04.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,0633 грам.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця. Злочинні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були припинені співробітниками Національної поліції України, які виявили та вилучили психотропну речовину, яку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою збуту розмістили та зберігали у загальнодоступному місці поблизу адреси: м.Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме, на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, до переходу вказаної речовини невстановленому в ході досудового розслідування споживачу.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_9 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом їх безконтактної передачі, у якості так званих «закладок» попередньо домовився з ОСОБА_10 про сумісне працевлаштування до Інтернет магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Vuzo», з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття незаконною діяльністю.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут психотропних речовин, перебуваючи у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно та протиправно за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за допомогою власних мобільних телефонів марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», та марки «Motorolla» моделі «350516», через кросплатформенний месенджер «Телеграм» зв`язались з операторами вищевказаного Інтернет магазину та під час листування обумовили всі правила та оплату праці. Після чого, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили один одному про вказані умови, та з того часу вказані особи почали співпрацювати із Інтернет магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_9 отримав на власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», смс-сповіщення у просплатформенному месенджері «Телеграм», від оператору вищевказаного Інтернет магазину, який користується обліковим записом «Vuzo», про місце знаходження так званого «кладу», тобто схорону з особливо небезпечними психотропними речовинами.

Далі, діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проїхали на місце знаходження вищевказаного «кладу», яке на даний час встановити не виявилось можливим, та забрали наявні там психотропні речовини, після чого почали їх зберігати з метою подальшого збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 09.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Безкрайня, буд. 29 у період часу з 21.00 год. по 22.04 год., виявили та вилучили у ОСОБА_9 5 полімерних згортків, обмотаних ізолюючою стрічкою, при розгортання яких, виявлені прозорі поліетиленовий пакети з речовиною, яка, згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7837-НЗПРАП від 29.06.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС, маса 4-ММС в перерахунку на масу речовини становить 35,5879 грам, прозорий полімерний пакет, згорток з фольги, пробірку з речовинами, які згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7837-НЗПРАП від 29.06.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,5103 грам та 1 полімерний згорток обмотаний ізолюючою стрічкою, при розгортанні якого, виявлено прозорий поліетиленовий пакети з речовиною, яка, згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7142-НЗПРАП від 10.04.2023 містить у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини 4-ММС та PVP. Маса 4-ММС в перерахунку на масу речовини становить 1,6888 грам. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,3384 грам.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбали та зберігали з метою збуту психотропні речовини, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_10 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечних психотропних речовин шляхом їх безконтактної передачі, у якості так званих «закладок» попередньо домовилась із ОСОБА_9 про сумісне працевлаштування до Інтернет магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Vuzo», з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття незаконною діяльністю.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут психотропних речовин, перебуваючи у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за допомогою власних мобільних телефонів марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», та марки «Motorolla» моделі «350516», через кросплатформенний месенджер «Телеграм» зв`язались з операторами вищевказаного Інтернет магазину та під час листування обумовили всі правила та оплату праці. Після чого, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили один одному про вказані умови, та з того часу вказані особи почали співпрацювати із Інтернет магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_9 отримав на власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», смс-сповіщення у просплатформенному месенджері «Телеграм», від оператору вищевказаного Інтернет магазину, який користується обліковим записом « ОСОБА_13 », про місце знаходження так званого «кладу», тобто схорону з особливо небезпечними психотропними речовинами.

Далі, діючи умисно, протиправно за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проїхали на місце знаходження вищевказаного «кладу», яке на даний час встановити не виявилось можливим, та забрали наявні там психотропні речовини, після чого почали їх зберігати з метою подальшого збуту.

В подальшому, 07.04.2023, ОСОБА_9 , реалізуючи спільний з ОСОБА_10 умисел, направлений на збут психотропної речовини, знаходячись на ділянці місцевості поблизу адреси: м. Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме, на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту, шляхом розкладання закладок з психотропною речовиною, бажаючи цього, реалізуючи спільний з ОСОБА_10 умисел, незаконно розмістив психотропну речовину у загальнодоступному місці для невстановленого в ході досудового розслідування споживача за вищевказаною адресою, а саме, психотропну речовину, яка знаходилась в полімерному згортку. Після чого ОСОБА_10 на власний мобільний телефон «Motorolla» моделі «350516», зробила фотознімок місцезнаходження даної «закладки» та відправила ОСОБА_9 зі свого мобільного телефону фотозображення з місцем розміщення «закладки».

Злочинна діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 10.04.2023, в ході огляду місця події у період часу з 00:24 год. по 00:29 год. поблизу адреси: м. Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме, на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, виявили та вилучили 1 полімерний згорток, в якому міститься речовина, яка, згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7147-НЗПРАП від 18.04.2023 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,0633 грам.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця. Злочинні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були припинені співробітниками Національної поліції України, які виявили та вилучили психотропну речовину, яку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою збуту розмістили та зберігали у загальнодоступному місці поблизу адреси: м. Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме, на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, до переходу вказаної психотропної речовини невстановленому в ході досудового розслідування споживачу.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_10 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом їх безконтактної передачі, у якості так званих «закладок» попередньо домовилась із ОСОБА_9 про сумісне працевлаштування до Інтернет магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Vuzo», з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття незаконною діяльністю.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут психотропних речовин, перебуваючи у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за допомогою власних мобільних телефонів марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», та марки «Motorolla» моделі «350516», через кросплатформенний месенджер «Телеграм» зв`язались з операторами вищевказаного Інтернет магазину та під час листування обумовили всі правила та оплату праці. Після чого, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на збут особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили один одному про вказані умови, та з того часу вказані особи почали співпрацювати із Інтернет магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_9 отримав на власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», смс-сповіщення у просплатформенному месенджері «Телеграм», від оператору вищевказаного Інтернет магазину, який користується обліковим записом « ОСОБА_13 », про місце знаходження так званого «кладу», тобто схорону з особливо небезпечними психотропними речовинами.

Далі, діючи умисно, протиправно за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проїхали на місце знаходження вищевказаного «кладу», яке на даний час встановити не виявилось можливим, та забрали наявні там психотропні речовини, після чого почали їх зберігати з метою подальшого збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 09.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Безкрайня, буд.29 у період часу з 21.00 год. по 22.04 год., виявили та вилучили у ОСОБА_9 5 полімерних згортків, обмотаних ізолюючою стрічкою, при розгортання яких, виявлені прозорі поліетиленовий пакети з речовиною, яка, згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7837-НЗПРАП від 29.06.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС, маса 4-ММС в перерахунку на масу речовини становить 35,5879 грам, прозорий полімерний пакет, згорток з фольги, пробірку з речовинами, які згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7837-НЗПРАП від 29.06.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,5103 грам та 1 полімерний згорток обмотаний ізолюючою стрічкою, при розгортанні якого, виявлено прозорий поліетиленовий пакети з речовиною, яка, згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7142-НЗПРАП від 10.04.2023 містить у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини 4-ММС та PVP. Маса 4-ММС в перерахунку на масу речовини становить 1,6888 грам. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,3384 грам.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбали та зберігали з метою збуту психотропні речовини, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

В апеляційних скаргах:

Прокурор від поданої апеляційної скарги відмовився

Обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, перекваліфікувати його дії на менш тяжке кримінальне правопорушення, та виділити матеріали кримінального провадження щодо нього в окреме провадження.

Зазначає, що не займався збутом наркотичних речовин, оскільки це робила ОСОБА_10 та вона ж і давала йому наркотичні засоби для вживання, оскільки він є наркозалежним.

Вказує, що ОСОБА_10 не заперечує совою винуватість у цьому, оскільки згодна із вироком місцевого суду.

Також зазначає, що у даному кримінальному провадженні стосовно тяжкого (особливо тяжкого ) кримінального правопорушення належало проводити негласні слідчі дії, яких всупереч закону (на думку обвинуваченого) проведено не було.

Також вказує, що у даному кримінальному провадженні у якості свідків були допитані працівники правоохоронних органів (працівники патрульної поліції), які в силу Закону не можуть бути свідками.

Крім того, обвинувачений зазначає про порушення його права на захист, оскільки під час його затримання, обшуку в домоволодінні не було залучено захисника.

Також зазначає, що має проблеми зі здоров`ям, але не може оплачувати своє лікування, оскільки банківська картка на яку надходить його пенсія заблокована.

В свою чергу судом в подальшому було знято з неї арешт, але відповідні ухвали до офісу «Приватбанку» судом направлені не були.

Крім того, вказує що вирок суду в частині конфіскації його майна (житлового приміщення) є несправедливим з огляду на те, що йому тепер не буде де жити у зв`язку із чим просить скасувати арешт, накладений на його житло.

Захисник ОСОБА_7 просить змінити щодо кваліфікації його дій, скасувати вирок суду першої інстанції та призначити більш м`яке покарання.

Вирішити процесуальні питання щодо скасування арешту належного обвинуваченому майна.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає про порушення права на захист при проведенні огляду місця події яке полягало у відсутності захисника, яке мало місце в нічний час, але судом не було надано належної оцінки стосовно цього твердження.

Також сторона захисту наголошувала на недопустимості доказів, а саме протоколів оглядів від 09.04.2023, 10.04.2023, протоколу обшуку від 10.04.2023, ці порушення суд не взяв до уваги що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_8 , прокурора, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, колегія судів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зокрема положеннями ст. 91 та ст. 94 КПК України.

Відповідно дост. 91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний чи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і позицію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того згідно з п. 15 ст.7, ст.22 КПК однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд виконав в повному обсязі, оскільки суд дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши зазначені докази, оцінивши їх в аспекті ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст.91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, суд правильно вважав, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення кожним обвинуваченим кримінально-караних діянь, передбачених відповідно ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст. 404 КПК України апеляційний суд має право повторно дослідити докази в кримінальному провадженні лише за відповідним клопотанням сторін.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Усних або письмових клопотань про повторне дослідження доказів, допит свідків та інше до апеляційного суду від сторони захисту не надходило.

Таким чином в цій ситуації апеляційний суд позбавлений можливості ухвалення судового рішення, без порушення основних засад кримінального провадження , зазначених в ст.ст. 22, 23 КПК України, тобто безпосереднього дослідження доказів.

Вказане також узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 16 березня 2021 року в справі № 154/2975/17, від 21 грудня 2022 року в справі № 759/5737/17, згідно якої сам по собі факт незгоди сторони кримінального проваждення з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді.

За відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенню ч. 3 ст. 404 КПК, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

Таким чином, здійснюючи перегляд судового рішення в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними посилання сторони захисту на неправильну оцінку доказів судом першої інстанції, зокрема в контексті необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_9 оскільки поряд із такою вимогою відсутнє клопотання їх повторного дослідження.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника про порушення права на захист при проведенні огляду місця події за відсутності захисника, в нічний час та з інших підстав, та визнання доказів недопустимими, то ці аргументи спростовуються матеріалами провадження, які безпосередньо досліджені судом.

Так згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.04.2023, слідчий СВ Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_14 , 10.04.2023 о 01.50 год., відповідно до ст. ст. 40, 104, 131,132, 191, 208-211, 213, 615 КПК України затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Час фактичного затримання 10.04.2023 о 01-45 годин був затриманий за адресою: м. Харків, Алчевських 49. Підстави затримання: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Так, 09.04.2023, біля будинку №29 по вул. Безкрайня у місті Харкові, у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено 6 згортків із речовиною білого кольору, яка імовірно є наркотичною, яку останній зберігав з метою подальшого збуту разом з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території міста Харкова. Затриманому ОСОБА_9 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України повідомлено зрозумілою для нього (неї) мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він (вона) підозрюється, а також роз?яснено, що він (вона) має право: отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України. Про затримання ОСОБА_9 відмовився від повідомлення близьких родичів. Органу (установі), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги повідомлено про затримання ОСОБА_9 . Крім того, згідно з ч. 3 ст. 42 КПК України затриманому роз`яснено його права. Ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, підозрюваний ОСОБА_9 , пояснив: із затриманням згоден.

На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, проведено особистий обшук затриманої особи, та вилучено картку банку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 (т. 2 а.с. 119-120).

Згідно правової позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 757/26627/22 відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому ст. 208 КПК, та під час її особистого обшуку не може вважатися порушенням кримінального процесуального закону.

Відтак твердження апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника про порушення права на захист під час затримання ОСОБА_9 , яке виразилось у не залученні під час цієї процедури адвоката є безпідставними.

Як далі слідує з матеріалів провадження 10.04.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, в присутності захисника ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 161-164), який, на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 10.04.2023 №027-270002439, призначений 10.04.2023 о 03.17 год. захисником ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 165).

10.04.2023 ОСОБА_9 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_15 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, та в цей же день з 11.00 год. до 11.20 год. в присутності захисника ОСОБА_9 допитаний в якості підозрюваного (т. 2 а.с. 166-167, 168-171).

Доводи сторони захисту про визнання недопустимими доказами протоколів оглядів від 09.04.2023, 10.04.2023, протоколу обшуку від 10.04.2023 не ґрунтуються на законі огляду на таке.

Верховним Судом у постанові від 30.11.2023 у справі № 679/1046/18 (провадження № 51-2442 км 19), висловлено правову позицію з якої вбачається, що положеннями ч. 3 ст. 237 КПК України не передбачено обов`язку слідчого забезпечити присутність потерпілого, підозрюваного, захисника, законного представника та інших учасників кримінального провадження під час огляду, законом визначено лише можливість запрошення вказаних осіб бути присутніми при огляді місця події.

В ході розгляду даного кримінального провадження судом допитано свідка ОСОБА_16 , за участю якої як понятої було проведено огляд місця події 09.04.2023 (т.2 а.с. 10-11), яка у судовому засіданні підтвердила, що безпосередньо спостерігала за ходом проведення вказаної слідчої дії, а тому суд визнає зазначений протокол огляду місця події від 09.04.2023 допустимим доказом.

Також згідно позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 12.06.2024 у справі № 757/26627/22 (провадження № 51-825км24), Верховний Суд зауважує, що закон не ставить перед поліцейським вимоги вже в момент затримання переконатися поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку він підозрює у вчиненні злочину, насправді його вчинила.

Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована…Саме фактичне затримання особи без участі захисника не є порушенням вимог кримінального процесуального закону стосовно реалізації права на захист, адже затримання є несподіваною подією для його учасників. Вимога присутності захисника в ході затримання не передбачена положеннями КПК, Конституції України чи міжнародних договорів України. Зокрема приписи статей 207, 208 КПК не містять вимог забезпечити обов`язкову участь адвоката під час фактичного затримання (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 559/2530/19, провадження № 51-328км21).

Верховний Суд звертає увагу на те, що особистий обшук особи під час затримання, є складовою частиною затримання особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК (постанови від 29 жовтня 2020 року у справі № 748/780/18, від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, від 13 грудня 2021 року у справі № 754/2818/20).

У рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначав, що законне затримання саме собою дає підстави для проведення особистого обшуку.

Водночас необхідно взяти до уваги, що особистий обшук затриманої особи є необхідним, крім фіксації доказів правопорушення й убезпечення їх від впливу затриманого, також для забезпечення безпеки як осіб, що затримують, так й інших осіб, включаючи саму затриману особу.

Таким чином колегія суддів остаточно констатує, що ствердження в апеляційних скаргах ОСОБА_9 та його захисника про порушення права на захист та недопустимість доказів, отриманих під час огляду місця події та обшуку є безпідставними.

Безпідставними є аргументи апеляційної скарги ОСОБА_9 стосовно того, що у даному кримінальному провадженні належало проводити негласні слідчі дії, яких всупереч закону (на думку обвинуваченого) проведено не було.

Між тим, з оскаржуваного вироку вбачається, що даному кримінальному провадженні слідчим суддею Харківського апеляційного суду ОСОБА_17 надано дозвіл на проведення негласні слідчі (розшукові) дії негласного відбору та фіксації інформації, що міститься в електронних інформаційних мережах (системах) або їх частинах строком на 15 діб, про що винесена ухвала від 28.04.2023 №1878т. В результаті здійснення негласних слідчих (розшукових) дій було отримано інформацію, яка становить оперативний інтерес; та даними, що містяться в додатку до протоколу флеш-накопичувачі (т. 3 а.с. 74-80);

Результати негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні знайшли своє відображення у відповідних протоколах (т. 3 а.с. 81-97); (Т.3 а.с. 74-80); (т. 3 а.с. 98-104), дані яких відображені в оскаржуваному вироку та стороною захисту не оспорюються.

Не ґрунтуються на законі і твердження апеляційної скарги про те, що у даному кримінальному провадженні у якості свідків були допитані працівники правоохоронних органів (працівники патрульної поліції), які в силу Закону не можуть бути свідками.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

З оскаржуваного вироку вбачається, що в судовому засіданні допитувались у якості свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 які є працівниками правоохоронного органу інспекторами патрульної поліції.

Названі свідки надали покази стосовно виконання ними службових обов`язків зокрема про те, з усних скарг місцевих мешканців, які живуть поруч, просили обстежити приватну територію, оскільки з їх слів там орудують так звані наркозбувачі. За адресою вул. Пантелеймонівська, приблизно з 17.00 год. до 18.00 год. що вони помітили молодика та дівчину, молодик копирсався в землі, а дівчина постійно озиралась, вони приблизно три хвилини за ними поспостерігали, потім молодик вирив пакет біля будинку, якщо не помиляється, №19, який був покинутий, та пішли. Після чого екіпажом вони прослідували за ними, повідомили, що це поліція, на що молодик почав тікати, потім приблизно метрів за 200 він спіткнувся, впав, йому було повідомлено, що буде проведено поверхневу перевірку, на що він погодився, поверхневу перевірку проводив інспектор ОСОБА_19 . Інспектором ОСОБА_19 було роз`яснено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 їх права та обов`язки. При поверхневій перевірки було виявлено піпетки використані з нагаром медичні приблизно 15-20 штук, один зіп-пакет та зелений пакет з написом «Маккофе», який містив 6 зіп-пакетів синього кольору перемотаних синьою стрічкою. На їх запитання громадянин повідомив, що в зіп-пакеті пакети з сіллю, який він придбав для власного вживання та частину для подальшого розповсюдження. На місце було викликано СОГ та забезпечено охорону місця події. ОСОБА_9 поскаржився на захворювання та попросив скористатися інгалятором, на що йому ніхто не відмовив, заходи фізичного впливу не застосовувалися, було запропоновано скористатися медичною допомогою, на що він відмовився. Дівчина стояла поруч. В ході спілкування вони повідомили, що придбали наркотичні речовини в магазині в інтернеті, та за вказаною адресою вони повинні були знаходитися. В огляді обвинувачених він не приймав участь, а забезпечував охорону місця події.

Між тим, названі свідки не віднесені до переліку осіб, визначених у ч.2 ст. 65 КПК України до тих, які не можуть бути допитані як свідки.

Більше того, їх покази, як вбачається із вироку не були використані у якості показів з чужих слів як докази винуватості ОСОБА_9 .

Що стосується тверджень апеляційних скарг сторони захисту стосовно надмірної суворості призначеного ОСОБА_9 покарання, зокрема через призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, до переліку якого відноситься і належний йому житловий будинок, то названі доводи також визнаються безпідставними.

Санкція як ч. 2 так і ч.3 ст. 307 КК України за якими останнього засуджено, враховуючи як зазначено вище відсутність підстав для кваліфікації дій ОСОБА_9 за іншою статтею Особливої частини Кримінального кодексу України, передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи, що судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для застосування положень ст. 69 КК України, можливість не застосовувати таке додаткове покарання - виключається.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 , щодо проблем зі здоров`ям, які він не може вирішити, оскільки банківська картка на яку надходить його пенсія заблокована, незважаючи на те, що судом було знято з неї арешт, але відповідні ухвали до офісу «Приватбанку» судом направлені не були не відносяться безпосередньо до оскаржуваного вироку.

Як вбачається із матеріалів провадження ухвалою Київського районного судуд м. Харкова від 08 серпня 2024 задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про скасування арешту.

Скасовано арешт з банківської карти Приватбанк № НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2023 (справа №953/2666/23 н/п 1-кс/953/2640/23).

Назване судове рішення прийнято під час судового розгляду на користь ОСОБА_9 та заперечення на нього в апеляційну скаргу ним не включені, а відтак воно апеляційним судом в будь-якій частині, зокрема і в частині контролю за його виконанням не ревізується.

Отже, колегія суддів констатує, що, апеляційні скарги сторони захисту не містять обґрунтованих посилань на факти істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які дійсно перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а твердження щодо невідповідності висновків суду обставинам справи не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то всі апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий

Судді