Провадження №1-кс/127/6899/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що сектором дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000109 від 24.05.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2025 року до Вінницького РУП надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 23.05.2025 року близько 17.30 год. невідома особа перебуваючи у сквері на березі річки «Південий буг», неподалік вул. Крутий узвіз у м. Вінниця, з хуліганських спонукань порушуючи громадський порядок безпричинно наніс йому тілесні ушкодження у вигляді забоїв та синців в області обличчя (ЄО11426).

За даним фактом сектором дізнання Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 24.05.2025 за ознаками кримінального проступку, правова кваліфікація якого ч. 1 ст. 296 КК України.

Допитаний в якості потерпілого неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 показав, що 23.05.2025 близько 17 год. 30 хв. йшов на заняття до Вінницької художньої школи, що розташована по вулиці Магістратській, 66 в місті Вінниці проходячи найкоротшою дорогою, а саме по березі річки Південний Буг, через пляж «Кумбари» під «Київським містом» біля вулиці Крутий Увіз, де помітив, що дерев`яний саморобний місток, який там знаходиться, повалений, тому він вирішив його полагодити. Надалі, останній знайшов камінці в рівчаку та почав підкладати їх під міст. В цей час йшов невідомий хлопець, який був одягнений в спортивний костюм темного кольору, з білими полосами по боках на штанах та рукавах. Невідомий хлопець підійшов до ОСОБА_5 та почав вчиняти конфлікт із ним та вигамав, щоб ОСОБА_5 віддав те, що знайшов. Потерпілий вирішив не вступати конфлікт та хотів піти. Однак невідомий хлопець взяв за куртку ОСОБА_5 та повторив, щоб той дістав те, що мав покласти під місток, але останній нічого туди не клав. Невідомий хлопець повторював ще декілька разів, щоб ОСОБА_5 повернув те що поклав. Надалі, невідомий хлопець взяв останнього за куртку, розвернув до себе, сказав чи готовий він до бою та наніс удар кулаком по обличчю, в наслідок чого в них виникла штовханина під час якої вони впали до рівчаку. Впавши на землю невідомий хлопець опинився зверху та надалі продовжував наносити хаотичні удари кулаками по обличчю та голові, погрожуючи фізичною розправою. Хлопець наніс ОСОБА_5 більше 10 ударів. ОСОБА_5 супротив хлопцю не вчиняв, оскільки лежав на спині і закривав обличчя руками.

24.05.2025 в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється законним представником неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видала працівникам поліції спортивну кофту темно-синього кольору з білими смужками на рукавах фірми «Adidas», в яку був одягнений її син 23.05.2025 під час вчинення кримінального правопорушення. Вищевказану спортивну кофту було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYH0069718.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просила клопотання задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. На адресу суду дізнавач ОСОБА_8 , який входить до складу групи дізнавачів в вищевказаному кримінальному провадженні подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що сектором дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000109 від 24.05.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000109 від 24.05.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою дізнавача від 24.05.2025 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000109 від 24.05.2025.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 24.05.2025 під час огляду місця події у неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вилучені речі мають значення речових доказів, при цьому дізнавачем доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 24.05.2025 під час огляду місця події у неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на спортивну кофту темно-синього кольору з білими смужками на рукавах фірми «Adidas», яку було поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYH0069718, шляхом заборони використання іншими особами, окрім, як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя