Справа № 944/5365/24
Провадження №1-кп/944/766/25
02.07.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дрогобич Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України,
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.11.2024 в даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.
01.07.2025 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного Регіону ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з визначенням розміру застави.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 08.05.2025 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600,00 грн, до 06.07.2025.
Зазначає, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Водночас, строк тримання під вартою ОСОБА_4 спливає, а ризики, наведені в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.09.2024, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час, не відпали, не зменшилися та не змінилися. Зокрема, зазначає про ризик перерховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин є особливо тяжким та у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі до 12 років без альтернативи призначення більш м`якого покарання; ризик знищення та приховання речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки останньому достовірно відомо про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір; ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків чи інших підозрюваних, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення злочину, впливу на свідків; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження правопорушення, у яких він підозрюється, оскільки такі вчинено з корисливих мотивів, а також й те, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків.
Вважає, що наведені факти свідчать про неможливість запобігання ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а тому просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 календарних днів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання прокурора заперечив та просив змінити запобіжний захід на більш м`який та зменшити розмір застави. Зазначив, що прокурором не доведено, що ризики на даний момент не зменшились, не змінились, також не доведено, що щодо ОСОБА_4 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника та заперечив щодо клопотання прокурора.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Так на розгляді у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України.
28.03.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України.
30.03.2024 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів, який неодноразово продовжувався.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 08.05.2025 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 06 липня 2025 року включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 06 липня 2025 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Судом враховано, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців.
Крім цього, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.12.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.
Відтак обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків в останнього.
Ризиками, які дають підстави продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, у разі доведення вини, останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до 12 років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання, що свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду. Окрім того, перебуваючи на волі, обвинувачений може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Також будучи ознайомленим із матеріалами досудового розслідування, ОСОБА_4 володіє інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати суду викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Про очевидність вказаного ризику свідчить і факт так званого прихованого конспіративного спілкування між співучасниками злочину та іншими особами, залучення до вчинення злочину як водіїв третіх осіб.
Крім цього, враховуючи те, що інкриміновані ОСОБА_4 злочини вчинені з корисливих мотивів, ціллю яких було неправомірне одержання грошових коштів з метою досягнення бажаної мети, слід прийти до висновку, що обрання обвинуваченому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, зокрема для досягнення мети вчинення злочину, у якому він обвинувачується.
Таким чином, суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Суд не бере до уваги покликання обвинуваченого та його захисника, оскільки наведені ними доводи в судовому засіданні не спростовують вищенаведених висновків суду.
Оцінюючи тяжкість інкримінованих злочинів, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочинів в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до 12 років.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, відсутності медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів.
Крім цього, враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що наявні достатні підстави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього КПК України обов`язків шляхом залишення раніше визначеної ухвалою суду від 08.05.2025 застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.
На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 календарних днів з раніше визначеним розміром застави.
Таким чином, існують законні підстави та виправдані потреби для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, з попередньо визначеним розміром застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 календарних днів, тобто до 29 серпня 2025 року включно з визначенням застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту (м.Трускавець Дрогобицького р-ну Львівської області), в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 ОСОБА_10 , а також із ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали рахувати з 01 липня 2025 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» - для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1