СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/537/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участі прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.05.2024 за № 0000442 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК України про застосування заходів забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 333 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 333 КПК України, просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме банківської таємниці.

Клопотання обгрунтовує тим, що відповідно до пред`явленого обвинувачення він за грошову винагороду співпрацював з представниками держави агресора рф, і дійсно, він отримав на свій банківський рахунок два платежі за виконану роботу, однак досудовим розслідуванням не встановлено конкретних осіб, які перераховували йому грошові кошти. У зв`язку з необхідністю встановити дані обставини і виявити осіб, які перераховували йому грошові кошти, на думку обвинуваченого, необхідно отримати в банківських установах Ощадбанк та Монобанк особові справи власників рахунків, з яких здійснювались перекази.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що така інформація не стосується обставин вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність ініціатора питання довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, обвинуваченим ОСОБА_7 в своєму клопотанні не доведено, що в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, документи, про тимчасовий доступ до яких ставиться питання, можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази.

Проаналізувавши зміст пред`явленого ОСОБА_7 публічного обвинувачення, колегія суддів бере до уваги, що стороною обвинувачення не стверджується, що він отримував грошові кошти за передачу інформації безпосередньо від громадян рф, а тому встановлення конкретних осіб, з чиїх рахунків здійснювались банківські перекази, не має значення для цього кримінального провадження, адже ця інформація не спростує та не підтвердить пред`явлене обвинувачення. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно обвинувального акта, протиправна діяльність представника держави-агресора - рф, а саме агента з контактним ім`ям « ОСОБА_8 », який надавав ОСОБА_7 завдання, отримував від нього інформацію, організовував та контролював оплату, досліджується в окремому кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає задоволенню.

В зв`язку із викладеним, керуючись ст. ст. 40, 110, 131, 132, 159-164, 333 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 22.05.2025.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3