Справа № 467/792/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 303,304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин, що зумовити звернення із скаргою

25 серпня 2025 року на розгляд слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчої ОСОБА_3 .

У зверненні, зокрема, йдеться про те, що слідча допускає бездіяльність у кримінальному провадженні №0000072, внесеному до ЄРДР 25 травня 2025 року, у тому числі безпідставно відмовляє прокурору у з`ясуванні обставин кримінального провадження.

Крім цього, заявник вказав, що слідча ОСОБА_3 навмисно не вносить повідомлення про злочин до ЄРДР, організований відносно нього співробітниками «оперативного складу».

Заявник зазначив про ряд інших обставин, однак, виклав зміст заяви таким чином, що її суть залишається незрозумілою: чи то заявник оскаржує невчинення слідчою слідчих/процесуальних дій; чи то він просить слідчого суддю зобов`язати слідчу учинити ці дії.

Чітко окреслені вимоги скарги у ній не відображені.

Мотиви слідчого судді і положення закону, якими він керувався при прийнятті рішення за цією скаргою

Слідчий суддя, при вирішенні питання про можливість відкриття провадження за такою скаргою, виходить із слідуючого.

Так, за нормою п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема, слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Однак, зміст скарги не містить у собі відомостей про те, чи дійсно слідча або інша уповноважена особа отримала повідомлення про кримінальне правопорушення і у який спосіб вона його отримала.

Адже, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Із сукупності наведених норм слідує, що слідчий має отримати повідомлення про учинене кримінальне правопорушення або самостійно виявити його і з цього моменту починається відлік 24 годин для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Якщо такі відомості по сплину 24 годин не були внесені до ЄРДР, то з цього часу починається бездіяльність, зокрема, слідчого, яка може бути оскаржена слідчому судді на підставі п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Однак, у цій ситуації слідчий суддя позбавлений можливості перевірити дотримання заявником установленого ч.1 ст. 304 КПК України строку звернення із такою скаргою.

Адже заявник не зазначає час і спосіб отримання слідчою повідомлення про злочин і не додає до своєї скарги копію свого повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, у разі, якщо таке повідомлення мало місце і здійснювалось шляхом подання письмової заяви до органу поліції, слідчого чи прокурора. Чи у інший спосіб.

Звідси, слідчий суддя позбавлений можливості встановити час, із якого починає мати місце бездіяльність слідчого і, відповідно, перевірити дотримання скаржником вимог ч.1 ст. 304 КПК України з тим, щоб мати змогу відкрити провадження за цією скаргою.

Бо відповідно п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Тож, недотримання установленого законом процесуального строку має наслідки, які повинен застосувати слідчий суддя, якщо установить, що цей строк було порушено і особа не заявляє клопотання про його поновлення із посиланням на об`єктивні перешкоди вчасно подати скаргу.

Крім цього, скарга у порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України може бути подана заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Однак, слідчий суддя не може достовірно встановити який саме із цих статусів набув безпосередньо ОСОБА_2 з тим, щоб встановити те, що саме він є особою, яка має право подавати такого роду скарги.

Так як скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати таку скаргу ( п.1 ч.2 ст. 304 КПК України).

Таким чином, за наслідками аналізу змісту скарги ОСОБА_2 у контексті наведених вище положень процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що він позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження за цією скаргою, внаслідок чого вона підлягає поверненню заявнику на підставі п.п. 1,3 ч.2 ст. 304 КПК України.

Міркування стосовно інших, зазначених у скарзі слідчих (розшукових) дій

Відповідно п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні, серед іншого, можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Водночас, норма ст. 303 КПК України не передбачає можливості оскарження просто не вчиненої слідчої (розшукової) дії.

За змістом і суттю п.7 ч.1 ст. 303 КПК України особа має подати клопотання про проведення тієї чи іншої слідчої (розшукової) дії, а слідчий, прокурор мають відмовити у його задоволенні, оформивши свої рішення постановою.

Таку постанову мають право оскаржити особа, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представник, законний представник чи захисник.

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України. Відповідно до цієї статті такі клопотання слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які дізнавач, слідчий, прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися протиправною бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.

Відповідно наведене вказує, що бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2019 року в провадженні №11-945сап18).

Проте, зміст скарги не містить у собі відомостей, які б дали можливість слідчому судді простежити, що обставини, які у ній викладені, можуть бути оскаржені у порядку ст. 303 КПК України.

Скаржник не додає до своєї скарги копії свого клопотання, яким йому відмовлено у проведенні тієї чи іншої слідчої (розшукової) дії чи вчиненні тієї чи іншої процесуальної дії і не вказує про нього у самій скарзі.

Слідчий суддя позбавлений змоги встановити, що конкретно оскаржує заявник, аби могти порушити провадження за скаргою або ж відмовити у відкритті відповідного провадження.

Тому ця скарга підлягає поверненню заявнику на підставі п.1,3 ч.2 ст. 304 КПК України з мотивів, що наведені вище, так як на даному етапі слідчий суддя вбачає оскарження заявником невнесення слідчим відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З цих підставі, керуючись ст.ст. 303,304,309, 369-372,395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити, що згідно ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на неї безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5