Справа № 136/1629/25
провадження № 1-кп/136/116/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 20.08.2024 та додані до нього матеріали, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта середня, не працює, раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів для власних потреб без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.12.2005, діючи умисно, на початку осені 2024 року на власній присадибній земельній ділянці в АДРЕСА_1 , зірвала декілька стебел рослин коноплі що самонасіялись, та принесла їх до свого будинку де у подальшому винесла їх на горище будинку, щоб вони висушились. Після чого гілку рослини занесла у приміщення літньої кухні, тим самим незаконно придбала наркотичний засіб - канабіс та у подальшому зберігала його у строк до 08.10.2024 на горищі будинку та в приміщенні літньої кухні, в якому вона проживає, у АДРЕСА_2 , з метою використання для власних потреб без мети збуту.

На підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 03.10.2024 працівниками СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 08.10.2024 проведено обшук у домогосподарстві розташованому за вищевказаною адресою, де на горищі будинку та приміщенні літньої кухні, виявлено та вилучено речовину рослинного походження зовні схожу на канабіс, яка згідно висновків експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою у перерахунку на висушену речовину - 7,6 г., та - 5,3 г., загальною масою 12,9 г.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_3 подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381, ст. 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєнні нею кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального проступку, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останньої.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїла кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, за місцем проживання компрометуючих матеріалів та скарг на порушення громадського порядку не надходило; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувала та не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, особи винної, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, майнового стану обвинуваченої, яка є особою працездатного віку, отож спроможна заробляти, тому вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано її діяння у виді штрафу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.ст. 100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65, 66, ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Речові докази: канабіс, масою 12,9 г. - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 коп. відповідно до висновків експертів№ СЕ-19/102-24/20201-НЗПРАП від 09.10.2024 та № СЕ-19/102-24/20202-НЗПРАП від 09.10.2024.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4