Справа № 182/2900/25
Провадження № 1-кс/0182/446/2025
У Х В А Л А

Іменем України

16.05.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтава ( третій слідчий відділ у м. Дніпро), щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга, в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтава ( третій слідчий відділ у м. Дніпро), щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий судді приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 223-558/0/4-13 від 05.04.2013.).

З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження органу, який здійснює досудове розслідування. Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (вих. № 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст.306, ч. 3 ст.234 КПК тощо).

Відповідно до матеріалів скарги, ОСОБА_2 просив зобов`язати відповідальну особу ТУ ДБР у м. Полтава ( третій слідчий відділ у м. Дніпро) внести відомості до ЄРДР на підставі поданої ним заяви про кримінальне правопорушення від 01.04.2025 року.

Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава, територіально не відноситься до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Також, з цього питання, судом враховуються правові висновки щодо визначення місця знаходження органу досудового розслідування, що викладені в ухвалах Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі 607/5480/20 та від 23 квітня 2020 року у справі № 607/4214/20.

На підставі вищенаведеного, приходжу до висновку про те, що скарга не підсудна Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, а тому її слід повернути заявнику, роз`яснивши про право на звернення із цією скаргою до іншого суду за місцем розташування органу досудового розслідування.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Таким чином, скарга ОСОБА_2 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтава ( третій слідчий відділ у м. Дніпро), щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає поверненню заявнику згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України з одночасним роз`ясненням йому права на звернення з такою скаргою до іншого суду за місцем розташування органу досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтава ( третій слідчий відділ у м. Дніпро), щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,- повернути скаржнику.

Роз`яснити заявнику право звернення зі скаргою до слідчого судді місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1