Справа № 466/1544/25
Провадження № 1-кп/466/540/25
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

17 червня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у об`єднаному кримінальному провадженні №0000075 від 13.02.2025 року, №0000166 від 20.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України

клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави

в с т а н о в и в :

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться об`єднане кримінальне провадження №0000075 від 13.02.2025 року, №0000166 від 20.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2025 року продовжено строк тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_5 до 20 липня 2025 року включно.

16.06.2025 року прокурор ОСОБА_6 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки такий строк закінчується та завершити судовий розгляд кримінального провадження є неможливим. Крім того, обґрунтованість пред`явленого обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування доказами. Також вказує, що ризики, які були підставою для застосування і продовження такого запобіжного заходу обвинуваченому, не змінилися, продовжують мати місце, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала доводи, наведені у письмовому клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечив, просив відмовити у його задоволенні та застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши доводи та заперечення учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд не відхиляє доводів на користь обвинувачених, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде відповідати характеру суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави. Строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався у встановленому порядку та завершується 20.07.2025р.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у скоєнні нетяжкого злочину та кримінального проступку, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років. Суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого злочину, продовження злочинної діяльності. Такі ризики існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

Суд вважає доцільним продовження обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На переконання суду, застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

З цих підстав неможливою є зміна обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , документи, що його характеризують, відомості про його стан здоров`я, приймаючи до уваги що ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою існують на даний час і не зменшилися, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я матері, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 2 років, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, які в даному провадженні не допитані, тому суд дійшов висновку, що йому слід продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 п. 2 ст.183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням положень ст. 182 КПК України, а також обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178,180,182,183,194,196, 331 КПК України, суд

постановив :

клопотання прокурора задовольнити частково.

продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави, з 18 червня 2025 року по 16 серпня 2025 року включно.

У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 58400,00 гривень.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області та Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому обвинувачений зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, суду та прокурора;

- повідомляти слідчого, суд та прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України;

- не вчиняти інших кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Для виконання копію ухвали скерувати у Державну установу «Львівська установа виконання покарання (№19) за місцем утримання обвинуваченого.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18 червня 2025 року о 14.00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12).

Суддя ОСОБА_1