н/п 1-кс/953/6304/25
"19" вересня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
12.09.2025р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 , подане уповноваженим представником адвокатом ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 21.02.2025р., а саме грошові кошти: номіналом по 100$ у кількості 184 купюри; номіналом по 1000 грн. у кількості 221 купюр; номіналом по 500 грн. у кількості 329 купюр; номіналом по 200 грн. у кількості 150 купюр; номіналом по 100 грн. у кількості 212 купюр.; номіналом по 50 грн. у кількості 173 купюр.
В обґрунтування клопотання зазначає, що вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_5 за адресою: : АДРЕСА_1 .
У вказаному домоволодінні слідчим проведений обшук та вилучені, в тому числі грошові кошти, які їй належать.
06.09.2024 слідчою суддею Київського районного суду м. Харкова на вилучені грошові кошти накладений арешт, як на речові докази.
Проте на сьогодні відсутні докази того, що тимчасово вилучені грошові кошти, виявлені в ході обшуку за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
З моменту проведення обшуку та накладення арешту вже минув понад 1 рік, при цьому ОСОБА_5 не повідомлялось про підозру у даному кримінальному провадженні, що свідчить про те що потреба у накладенні арешту на майно зі збігом тривалого часу відпала, адже неспроможність органу досудового розслідування за понад рік з моменту вилучення грошових коштів довести доказами злочинність їх походження свідчить про відсутність об`єктивної можливості це зробити взагалі.
Прокурор ОСОБА_6 , за клопотанням якого був накладений арешт на майно, у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, будь-яких пояснень не надав.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , у поданій заяві проти скасування арешту заперечував, зазначаючи, що це призведе до зникнення, знищення або передачі іншим особам цих предметів, що в подальшому унеможливить використати їх як доказ у кримінальному провадженні та під час судового розгляду. Враховуючи, що в своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 не довів, що в подальшому в арешті майна відпала потреба та його накладено необґрунтовано, то зазначене клопотання не підлягає задоволенню.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, з наступних підстав.
03.09.2024 у період часу з 06:56 год до 11:21 год на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13.08.2024 проведено обшук домоволодіння та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В ході зазначеного обшуку виявлено та вилучено майно, а саме: мобільні телефони, копії документів, записники, а також грошові кошти в сумі 22 300 грн. упаковані до сейф-пакету ICR 0010427; грошові кошти в сумі 10 000 доларів США (купюрами номіналом по 100 доларів США); грошові кошти в сумі 15 000 доларів США (купюрами номіналом по 100 доларів США); грошові кошти в сумі 6 670 доларів США (купюрами номіналом по 100, 50, 20 доларів США) та 95 Євро (купюрами номіналом по 50, 10, 5 Євро) .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 06.09.2024р. на вилучене майно накладено арешт, як на речові докази. В ухвалі зазначено, що майно належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Відповідно до положень ст.ст.168, 169 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту;
5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Із наданих документів вбачається, що ОСОБА_5 одружений із ОСОБА_3 , подружжя проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом від 16.05.2009р. та даними, щодо реєстрації зафіксованими в паспорті.
Згідно персоніфікованих даних Пенсійного фонду ОСОБА_3 з 2011 року по 2024 рік постійно працює та отримує доходи. Зокрема за 2023-2024рр. отримала дохід в сумі 227324,72 грн.
Згідно виписки з банківської картки ОСОБА_3 АТ КБ "Приватбанк" вбачається що:
у квітні 2021 року ОСОБА_8 знімала готівкою суму в розмірі 343 464,65 грн (еквівалент за офіційним курсом НБУ орієнтовно 12 300 доларів США);
у травні 2021 року суму в розмірі 90 900 грн (еквівалент за офіційним курсом НБУ орієнтовно 3 300 доларів США);
та у січні 2022 року суму в розмірі 208 312,50 грн (еквівалент за офіційним курсом НБУ орієнтовно 7 500 доларів США).
Зазначені документи свідчать про наявність та законність отриманих ОСОБА_3 доходів.
Посилання ОСОБА_3 на отримання в дарунок грошових коштів від матері, слідчим суддею не приймається, оскільки договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.5 ст. 719 ЦК України). Відповідний договір не надано.
Даних про причетність ОСОБА_3 до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, слідчому судді не надано.
Дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , був наданий внаслідок причетності ОСОБА_5 до незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Слідчий суддя зазначає, що на початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують обмеження у праві на володіння майном, проте зі спливом часу питання , щодо доцільності арешту майна , потурбує більш ретельної перевірки.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відтак, права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.
Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Зі спливом одного року, з моменту вилучення грошових коштів, відповідні докази органом досудового розслідування не отримані.
Відповідних заяв потерпілих до поліції про заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами шахрайським шляхом, слідчому судді не надано.
Даних які б вказували слідчому судді, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.
З огляду на викладене, тривалість досудового розслідування, в якому, ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_5 не повідомлено про підозру, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи на даній стадії провадження підстав для подальшого обмеження прав власності.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 131-132, 170-174 КПК України, -
Клопотання ОСОБА_3 , подане уповноваженим представником, про скасування арешту майна задовольнити
Ухвала окремому оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1