Провадження №1-кс/127/5458/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000043 від 08.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000043 від 08.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Скарга мотивована тим, що 21.04.2025 під час розгляду заяви про відвід дізнавача ОСОБА_6 в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в рамках кримінального провадження №0000043 від 08.03.2025, заявнику стало відомо про те, що вказане провадження було закрите. ОСОБА_3 вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що винесена з істотними порушеннями, тому просить її скасувати.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, заявив, що постанову про закриття від 10.04.2025 він не отримував, натомість був повідомлений про явку до дізнавача для проведення процесуальних дій на 12.04.2025.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сектором дізнання Вінницького ВРУП ГУНП проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000043 від 08.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_5 від 10.04.2025 вищевказане кримінальне провадження було закрито.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким дізнавач керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається у разі, якщо в діянні встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

У своїй постанові про закриття кримінального провадження, дізнавач ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_3 від надання пояснень, щодо події, яка відбулась в міському парку м. Вінниці - відмовився. Надалі дізнавач вказує, що в ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_3 , тобто наявні розбіжності. Крім того, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що дізнавач СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_6 09.04.2025 вручила ОСОБА_3 повістку про виклик останнього на 12.04.2025 для проведення процесуальних дій, однак своєю постановою закрила кримінальне провадження 10.04.2025 без фактичного проведення процесуальних дій за участю ОСОБА_3 .

При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, дізнавачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення, не досліджені усі обставини справи та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий суддя, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у вказаному кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування і не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, про неналежне та неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 10.04.2025 про закриття кримінального провадження №0000043 була винесена передчасно, а тому не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову дізнавача Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000043 від 08.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - скасувати.

Ухвалу суду направити до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для виконання та організації проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя