Справа № 148/500/25
Провадження №1-кп/148/89/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000036, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, працюючого КУ "Пожежно-рятувальний підрозділ", раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , маючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 09.02.2025 в період часу з 00 години 54 хвилини по 01 годину 01 хвилину, перебуваючи на земельній ділянці біля домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , висловив пропозицію службовим особам - інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 та інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди за не притягнення його ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, інспектор СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 та інспектор СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_8 графіку чергування особового складу СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 03.02.2025 перебували на добовому чергуванні та здійснювали патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області.

Під час вказаного патрулювання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 09.02.2025 близько 00 години 34 хвилин за порушення правил дорожнього руху, а саме п. 2.9 «в» ПДР України (керування транспортним засобом з номерним знаком, що був забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м), виявлено автомобіль марки «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , який проігнорував вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу з дотриманням ПДР України, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спец сигналу, чим також порушив п. 2.4 ПДР України, та з метою уникнення адміністративної відповідальності, почав тікати від поліцейських.

В подальшому, в результаті переслідування екіпажом СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області у складі лейтенанта поліції ОСОБА_6 та лейтенанта поліції ОСОБА_7 , о 00.43 год. біля домогосподарства, що розташоване в смт. Шпиків, Тульчинського району Вінницької області по вул. Каховка, 31, автомобіль марки "КІА SPORTAGE", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зупинено.

Вказані працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_4 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестеру «Драгер», та повідомили, що у разі позитивного результату, на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього Руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, відносно нього будуть складенні адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

У свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, про яку був попереджений працівником поліції, діючи умисно о 00 годин 54 хвилин запропонував інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 100 доларів СІНА, з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 не відреагував, а продовжував вчиняти дії, пов`язані з уникненням від адміністративної відповідальності та незаконно о 00 годин 55 хвилин та о 00 годин 56 хвилин запропонував інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 100 доларів США, з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи незаконність своїх дій, після попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди знову не відреагував, а продовжував вчиняти дії, пов`язані з уникненням від адміністративної відповідальності та незаконно о 01 годині 01 хвилині запропонував інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 та інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 100 доларів США обом, що у відповідності до курсу валют НБУ станом на 09.02.2025 становив 41,4897 гривень за 1 долар США та складає 4148,97 гривень з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього ( ОСОБА_4 ) протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду надав пояснення про те, що дійсно 09.02.2025 близько 00 год. 34 хв. керував автомобілем КІА SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 , в с-щі Шпиків та був зупинений працівниками поліції за те, що в нього був забруднений номерний знак. При цьому, перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як вживав пиво, про що повідомив поліцейським. Останнім він став пропонувати грошові кошти в розмірі 100 доларів США, щоб відносно нього не складали протокол про адмінправопорушення. Працівник поліції попередив його, що пропонування неправомірної вимоги, є кримінальним правопорушенням, однак після цього він знову запропонував їм 100 доларів США. Зазначив, що адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП відносно нього розглянуто та визнано його винним. Також зазначив, що шкодує про вчинене, кається, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та просить суворо не карати і призначити йому мінімальне покарання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вони вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого й стосуються речових доказів та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин, добровільності та істинності його позиції та доводять його вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Надаючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч.1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Європейський Суд вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

З огляду на викладене, призначаючи обвинуваченому покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, вік, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із класифікацією, визначеною у ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, сам є пенсіонером та має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 50, 65, 369 КК України, ст. ст. 369-374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Речові докази: оптичний носій з інформацією (диск DVD), з наявними на ньому відеозаписами із пристрою зчитування інформації «Aspiring GT-9» інвентарний номер /1 (відео файл Video 2025-02-09 at 05.38.03 тривалістю 3:00 хв., розмір 26,3 Mb, відео файл Video 2025-02-09 at 05.35.45 тривалістю 3:00 хв., розмір 26,3 Mb, відео файл Video 2025-02-09 at 05.28.52 тривалістю 3:00 хв., розмір 26,3 Mb, відео файл Video 2025-02-09 at 05.28.11 тривалістю 3:00 хв., розмір 26,3 Mb) та карту пам`яті стандарту «MicroSD» об`ємом 32 Gb, на якій наявні відеозапис із цифрової нагрудної відеокамери №13 Motorola VideoBadge VB-400 серійний номер 796180, інвентарний номер 7/219 (відео файл export-e9w72, тривалістю 2:33:02 хв., розміром 6,48 Gb) та відеозапис із цифрової нагрудної відеокамери №32 Motorola VideoBadge VB-400 серійний номер 798057, інвентарний номер 7/238 (відео файл export-csu6r, тривалістю 03:02:15 хв., розміром 7,72 Gb), - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000036 від 09.02.2025.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1