УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 27.03.2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000121 від 06.12.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 27.03.2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000121 від 06.12.2024 року.

Скарга мотивована тим, що 27.03.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, у межах кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000121 від 06.12.2024 року.

Вказали, що слідчі та прокурори діяли і діють на порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України, оскільки не забезпечують всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виявляють обставин, які виправдовують підозрюваного, не надають їм належної правової оцінки та не забезпечують прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. На порушення вимог п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснено за відсутністю достатніх доказів для складання такого повідомлення у вчиненні кримінального правопорушення.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що повідомлення про підозру не ґрунтується на належних, допустимих та достовірних доказах, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження, що оформлюється відповідним кримінально-процесуальним актом - обвинувальним актом.

Вказали, що усі слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові), процесуальні дії та процесуальні рішення є незаконними, а отриманні, так би мовити, докази є недопустимими і підлягають виключенню із кримінального провадження, яке підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України. Спростовуючи наведене та підтверджуючі незаконність усіх слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових), процесуальних дій та процесуальних рішень незаконними, у повідомленні про підозру слідчим та прокурором зазначено зовсім інше, дослівно: "Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у пособництві в проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України". Обґрунтування повідомлення про підозру щодо скоєння кримінальних правопорушень, за попередньою змовою групою осіб кореспондується до частини 2 статті 28 КК України, згідно якої, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. Таким чином, виконувати спеціальне завдання особа при вчинені за попередньою змовою групою осіб нормами матеріального та процесуального права не передбачено. В таких діях слідчих та прокурорів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 КК України «Зловживання владою» та ст. 366 КК України «Службове підроблення» КК України.

Уважають, що матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру сторона захисту, вважає, що зміст таких матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже, і про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні скаргу підтримали, вказали, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України від 27.03.2025 року, у кримінальному провадженні №0000121 від 06.12.2024 року, незаконне, та необґрунтоване, а також таке, що підлягає скасуванню з підстав, зазначених у скарзі.

Прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення скарги, посилаючись на те, що підозра пред`явлена ОСОБА_6 є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. Крім того, вказав, що належність та допустимість фактичних даних, які покладені в основу підозри, не оцінюються в тій ступені, яка необхідна для ухвалення вироку, надав матеріали кримінального провадження, на підставі яких прийняте рішення про повідомлення про підозру, такі фактичні дані уважає достатніми.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників судового провадження, керуючись ст. 22,26 КПК України, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000121 від 06.12.2024 року, в рамках якого 09.06.2025 року ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Не погоджуючись з обґрунтованістю пред`явленої підозри, сторона захисту звернулась до суду з даною скаргою в порядку ст.303 КПК України.

Так, повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного Закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вказаних процесуальних норм.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Аналізуючи наявні у провадженні слідчого судді матеріали, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, слідчий суддя вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 27.03.2025 року ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

Також необхідно вказати, що у кримінальному провадженні, де триває досудове розслідування, стосовно ОСОБА_6 не порушено принцип презумпції невинуватості, так як в повідомленні про підозру міститься твердження про виключно дії особи, в яких вона підозрюється.

При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованим, а тому слідчий суддя не вбачає у висновках слідчого про обґрунтованість підозри чогось очевидно довільного чи свавільного.

За вказаних обставин, слідчий суддя в межах своєї компетенції, приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27.03.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках кримінального провадження №0000121 від 06.12.2024 року, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Скарга розглядається в межах заявлених вимог згідно правил ст. 22,26 КПК України.

Керуючись ст.22,26,277,278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Київської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про підозру від 27.03.2025 року, стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000121 від 06.12.2024 року - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1