Провадження № 1-кс/344/5237/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000375 від 07.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 07.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуваням встановлено, що 07.06.2025 близько 04 години ранку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась у орендованій квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 і в цей час у неї виник умисел спрямований на протиправне позбавлення життя своєї малолітньої доньки.

Порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів та мети, скориставшись тим, що донька в усьому їй довіряла, ОСОБА_5 поклала її у ванну, яку в подальшому заповнила водою.

ОСОБА_5 , діючи умисно, за допомогою обох рук, із застосуванням фізичної сили, почала топити малолітню доньку у ванні, яка в цей час в силу свого віку перебувала у безпорадному стані.

Умисними діями ОСОБА_5 припинено доступ повітря до легень малолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту доки остання перестала подавати ознак життя.

Матеріалами клопотання зазначається, що 07 червня 2025 року в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

09 червня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.08.2025 включно.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням зазначає, що 07 серпня 2025 року закінчується двохмісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а 04 серпня 2025 року закінчується строк запобіжного заходу застосованого щодо підозрюваної ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження.

Вказується на те, що на даний час у кримінальному провадженні необхідно завершити проведення судово-психіатричної експертизи підозрюваної ОСОБА_5 , скласти висновок експерта за результатами її проведення. Також потребує завершення проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , трьох судових медико-криміналістичних експертиз одягу потерпілої та підозрюваної. Крім цього необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні та надати їй достатній строк для ознайомлення з ними, у відповідності до ст. 291 КПК України скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Як зазначається у клопотанні, обставинами, які перешкоджали закінченню проведення судових експертиз раніше є велике навантаження експертних установ та встановлена внутрішня черга огляду та проведення експертних досліджень, що унеможливлює отримання їх висновків у двох місячний термін досудового розслідування.

Вказані висновки експертів мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та будуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду. Закінчення досудового розслідування без отримання висновків вказаних експертиз є недоцільним, оскільки може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події. Виконання зазначених слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу і вони не можуть бути завершені у двох місячний строк визначений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з об`єктивних причин.

У зв`язку з чим сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність вирішити питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваної вказав, що не має заперечень стосовно продовження запобіжного заходу, оскільки у кримінальному провадженні необхідно ще провести ряд експертиз.

Підозрювана не висловила думки по суті клопотання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.06.2025, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , протоколом огляду відеозаписів з нагрудної камери поліцейських, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 115 України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваної:

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду на території України та поза її межами, зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_5 останнім часом проживала у батьків в Чехії та приїхала в Україну 28.04.2025. Підозрювана усвідомлює, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі та про можливість призначення судом саме такого виду покарання в разі доведення її вини в суді;

п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки проведення експертиз по вилученим речам триває, може виникнути необхідність у призначенні додаткових експертиз;

п. 3 - незаконно впливати шляхом погроз на свідків у кримінальному провадженні, так як свідками є сусіди та родичі підозрюваної, також вона може змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Підозрювана може незаконно впливати на експертів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки проведення експертиз триває;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 ніде офіційно не працевлаштована та вчинила особливо тяжкий злочин проти життя малолітньої дитини.

Як встановлено, запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо. Заявлені ризики на даний час продовжують існувати та не зменшились.

Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваної дані.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що застосуванняи більш м`якого запобіжного заходу є неможливе, оскільки інші види запобіжного заходу не виключатимуть вищенаведеним ризикам та не будуть співмірним тяжкості інкримінованому злочину.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_11 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 07.06.2025 продовжено до 07.12.2025 року.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування - до 02 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 30.07.2025 року.