Справа №504/4958/24
Провадження №1-кп/504/475/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, освіта вища, працюючого за наймом, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2018 року, приблизно о 16.50 години, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Фіат-500Х», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух з місця стоянки автомобіля, а саме з території паркувального майданчику ТРЦ Рів`єра, що в межах Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, з подальшим виїздом на автомобільну дорогу «Одеса-Южне», в напрямку м. Южне.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на регульованому перехресті, на зелений сигнал світлофору здійснив виїзд від ТРЦ Рів`єра на автодорогу Одеса-Южне, де повернувши наліво у напрямку м. Южне та наближаючись до наявного регульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками, передбаченими п. п. 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» «Правил дорожнього руху України» та в місці його розташування на проїзній частині нанесена горизонтальна дорожня розмітка білого кольору, передбачена п.1.14.2. «Зебра» «Правил дорожнього руху України», грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, не надав дорогу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїжджу частину з ліва на право, по зазначеному пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору.

Після скоєної дорожньо-транспортної події, ОСОБА_5 не зупинивши керований ним автомобіль в місці наїзду на пішохода, продовжив рух, закінчивши маневр повороту на ліво та зупинився на правому узбіччі, де дочекавшись прибуття карети швидкої допомоги, якою пішохода ОСОБА_6 було госпіталізовано до лікарняного закладу, з місця події зник.

У результаті дорожньо-транспортної події, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження: закрита травма правого колінного суглобу у вигляді ушкодження латерального (зовнішнього) виростку стегнової кістки, часткового ушкодження передньої хрестоподібної зв`язки, мікротріщин менісків. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобілю та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобілю та пішохода) та могли бути спричинені 21.11.2018. Вказані тілесні ушкодження призвели до тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, відповідно до п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів 2.3. б), 2.10. а), в), д), е), 16.2 «Правил дорожнього руху» України, якими передбачено:

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.2.10. «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»;

п.16.2. «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Отже, водій автомобілю марки «Фіат-500Х» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , належним виконанням вимог пункту 16.2 Правил дорожнього руху України, гарантовано мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події та його дії знаходяться у причинному зв`язку з її настанням.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 21.2018 року, приблизно о 16.50 години, він керував автомобілем марки «Фіат-500Х», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух з місця стоянки автомобіля, а саме з території паркувального майданчику ТРЦ Рів`єра, що в межах Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, з подальшим виїздом на автомобільну дорогу «Одеса-Южне», в напрямку м. Южне. Рухаючись по автодорозі, він не був уважним, став дещо дезорієнтованим через світло фар зустрічних автомобілів, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїжджу частину з ліва на право. Закінчивши маневр, він зупинив автомобіль на узбіччі та підбіг до потерпілого, допоміг йому підвестися, після чого викликав карету швидкої допомоги. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з чим також погодився прокурор.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, в судові засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії нетяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 вважала, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, із застосуванням покарання з іспитовим строком, згідно ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України без позбавлення права керування (відповідно до санкції ч.1 ст.286 КК Україна, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді обмеження волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд враховує ч.2 ст.5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тому застосовує до ОСОБА_5 покарання в межах кваліфікації та санкції статті на дату вчинення правопорушення. Так, на момент вчинення даного кримінального правопорушення санкція ч.1 ст.286 КК України передбачала покарання, зокрема, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Разом із тим, з урахуванням конкретних обставин справи, суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суд вважає неможливим призначити ОСОБА_5 міру покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, як того просила прокурор. Суд вважає, що в даному випадку звільнення від покарання з випробуванням та з позбавленням права керувати транспортними засобами сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Суд звертає увагу на те, що строки давності у вказаному кримінальному провадженні були перервані у зв`язку із оголошенням ОСОБА_5 у розшук під час досудового розслідування.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із цим, арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.08.2019р., а саме на: автомобіль марки «Фіат-500Х» н/з НОМЕР_1 , червоного кольору, 2017 року виробництва, VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_7 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 28.03.2018р. необхідно скасувати.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск 4.7 GB, DR5F60-50013, який зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження;

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта з проведення криміналістичної експертизи, документально підтвердженні, тому відповідно до ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.08.2019р., а саме на: автомобіль марки «Фіат-500Х» н/з НОМЕР_1 , червоного кольору, 2017 року виробництва, VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_7 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 28.03.2018р. скасувати.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск 4.7 GB, DR5F60-50013, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_4 , процесуальні витрати на залучення експерта з проведення криміналістичних експертиз в сумі 3140 (три тисячі сто сорок ) грн., на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1