Провадження № 1-кс/643/5265/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0010223 від 22.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне, Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який перебуває на посаді старшого лікаря спеціаліста відділення соціальної експертизи 12 регіональної військово-лікарської, а з 30.05.2025 відповідно до наказу № 84 від 30.05.2025 призначено на посаду голови Додаткової позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

Слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0010223 від 22.07.2025 за ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2025 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, під час спілкування з раніше їй знайомим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила останньому, що має налагоджені зв`язки з кола службових осіб військово-лікарської комісії та за умови надання неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США вирішить питання щодо проходженням ОСОБА_9 військово-лікарської комісії, за результатом якої останньому буде надано статус «придатний до служби у частинах забезпечення, ТЦК, ВВНЗ» (колишня назва «обмежено придатний»).

Водночас, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність наведених вище дій ОСОБА_8 та працівниками військово-лікарської комісії, з метою викриття та припинення злочинної діяльності вказаних осіб, звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою.

В подальшому, 03.09.2025 приблизно о 16:00 годин, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Культури, 8, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, діючи умисно, повідомила ОСОБА_9 , що за проходження ВЛК та отримання статусу «придатний до служби у частинах забезпечення, ТЦК, ВВНЗ» (колишня назва «обмежено придатний») необхідно надати грошові кошти у сумі 3000 доларів США, зробити МРТ спини та шиї, прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де буде видано направлення на ВЛК, а в подальшому з даним направленням у позаштатній постійно діючій військово-лікарській комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 , отримати висновок ВЛК зі статусом «придатний до служби у частинах забезпечення, ТЦК, ВВНЗ» (колишня назва «обмежено придатний»), тим самим повторно висунула пропозицію щодо передачі їй та третім особам неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США за вчинення зазначених дій.

11.09.2025 ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на одержання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою групою осіб, під час спілкування у месенджері «WhatsApp» та о 14:25 під час особистої зустрічі з ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , повідомила про необхідності передачі частини неправомірної вигоди у сумі 1200 доларів США за видачу в ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на ВЛК, проходження ВЛК у позаштатній постійно діючій військово-лікарській комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 та отримання відповідного висновку ВЛК.

При цьому ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_10 необхідно прибути 12.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому буде видано направлення на ВЛК, а 13.09.2025 прибути до голови Додаткової позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 , який організує проходження ВЛК та отримання висновку ВЛК з зазначенням статусу «придатний до служби у частинах забезпечення, ТЦК, ВВНЗ» (колишня назва «обмежено придатний»).

11.09.2025 приблизно о 18:55 годин ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , одержала для себе, голови Додаткової позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, від ОСОБА_9 , частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в сумі 1200 доларів США (еквівалентних 49 456, 56 гривень за курсом НБУ) .

Після чого, 12.09.2025 ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де йому було видано направлення на ВЛК №25290 від 12.09.2025 до військової частини НОМЕР_1 .

13.09.2025 ОСОБА_9 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 прибув до місця здійснення діяльності Додаткової позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в будівлі Першотравенської центральної міської лікарні за адресою: АДРЕСА_6 , де голова даної ВЛК ОСОБА_5 реалізовуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, спрямованого на протиправне збагачення, забезпечив проходження ВЛК ОСОБА_9 , за результатами чого ОСОБА_9 було видано довідку військово-лікарської комісії №2025-0913-1025-1019-7 від 13.09.2025, відповідно до висновків якої останнього визнано придатним до військової служби за контрактом у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

16.09.2025 приблизно о 11:40 ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного з головою Додаткової позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, діючи умисно, за попередньою домовленістю, при особистій зустрічі за адресою: АДРЕСА_4 , одержала для себе, голови Додаткової позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, від ОСОБА_9 другу частину неправомірної вигоди у сумі 1800 доларів США (еквівалентних 74 217, 06 гривень за курсом НБУ), тим самим одержавши неправомірну вигоду на загальну суму 3000 доларів США (еквівалентних 123 673, 62 гривень за курсом НБУ) за видачу в ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на ВЛК, проходження ВЛК у позаштатній постійно діючій військово-лікарській комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 та отримання відповідного висновку ВЛК зі статусом «придатний до служби у частинах забезпечення, ТЦК, ВВНЗ» (колишня назва «обмежено придатний»).

ІНФОРМАЦІЯ_5 о 17:48 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

17.09.2025 о 09:10 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України .

Слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює тяжкість та реальність покарання, вважає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідків та понятого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні у вирішенні клопотання сторони обвинувачення покладався на розсуд суду. Водночас захисник звернувся із заявою, в якій просила обрати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На думку сторони захисту, всі заявлені стороною обвинувачення ризики абстрактні і непідтверджені доказами, а їх запобіганню може сприяти такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади. Адвокат просила зважити на характеризуючі обставини: наявність у підозрюваного постійного місця проживання, відсутність судимостей, підозрюваний в свій час перебував в зоні бойових дій, має відповідні захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, документи про що додаються. У підозрюваного з 2017 року мати хворіє на онкологічне захворювання. Просила зважити на той факт, що керівник її підзахисного має намір взяти його на поруки, про що додається відповідна заява.

Підозрюваний в судовому засіданні позицію свого захисту підтримав, а також пояснив, що з перших днів повномасштабного вторгнення не залишав місто, має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, а також хвору мати.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі існування ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді доведені стороною обвинувачення.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Існування вказаних ризиків у сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує, на думку слідчого суді, про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, і зокрема цілодобовий домашній арешт, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до норми ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Водночас слідчому судді не надано відомостей, характеризуючих особу поручителя.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховуючи норму ч. 3 ст. 182 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного проживання людини.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням стану здоров`я, майнового становища підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, яке за своєю правовою кваліфікацією згідно ст. 12 КК України являється тяжким злочином, вчиненим в умовах воєнного стану, розглядає за можливе визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 1000 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 3 028 000,00 грн, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» (заява № 12050/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку.

Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб нівелювати у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави підлягають врахуванню обставини вчинення ОСОБА_5 тяжкого корупційного кримінального провадження у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, який в умовах дії воєнного стану, є неприпустимим, а також той факт, що на теперішній час органом досудового розслідування перевіряються й інші факти можливої причетності ОСОБА_11 до корупційних кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України. З матеріалів клопотання вбачається, що при проведенні обшуків за місцем мешкання ОСОБА_11 були вилучені грошові кошти в сумі 20 000 доларів США та за місцем роботи 3500 доларів США, що суперечить, як зазначає сторона обвинувачення відомостям декларації про доходи ОСОБА_5 , в яких не зазначено вказані грошові кошти в такій сумі як наявні грошові активи. Крім того відповідно до показань іншої підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , налагодженою корупційною схемою було проведено більше 10 осіб.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що сума застави у розмірі, меншому ніж 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде для підозрюваного помірною, несуттєвою, відтак яку останній вважатиме прийнятною задля ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, ознаки суб`єктивної сторони інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, в якому особа підозрюється, а також сферу правовідносин, якої воно стосується, інші ознаки об`єктивної сторони, з метою виконання завдань кримінального провадження, дотримання загальних засад кримінального провадження в спосіб застосування до особи належної правової процедури, вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу у вигляді 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 3 028 000,00 грн, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 17:48 16.09.2025.

Строк дії ухвали встановити до 17:48 14.11.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Визначити суму застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі тисячі прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 (три мільйона двадцять вісім тисяч) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО отримувача: 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 18.09.2025 у справі № 643/15923/25 (провадження 1-кс/643/5265/25) відносно ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатись за межі міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками, спеціалістами, понятими та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід Держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід Держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23.09.2025 о 13:15.

Слідчий суддя ОСОБА_1