УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва

ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Солом`янського районного суду

м. Києва ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва

ОСОБА_2 надійшла судова справа №760/21144/25 провадження

№1-кс/760/3368/25 у кримінальному провадженні №0002022 від 15.07.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 заявила самовідвід у цій справі з підстав, передбачених статтею 76 КПК України, оскільки дане кримінальне провадження було виділено з матеріалів кримінального провадження

№0003329 від 22.11.2024, в якому суддя ОСОБА_2 брала участь як слідча суддя під час досудового розслідування.

Дослідивши подану заяву про самовідвід, приходжу до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 76 КПК України не допускається повторна участь судді у кримінальному провадження в разі, якщо суддя брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, він не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі «Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно,

що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland») та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» («Castillo. Spain»), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За таких обставин, з метою недопущення існування у стороннього спостерігача сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 при розгляді судової справи №760/21144/25 провадження

№1-кс/760/3368/25 у кримінальному провадженні №0002022 від 15.07.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, суддя вважає, що наведені в заяві про самовідвід підстави є обґрунтованими та достатніми для її задоволення.

Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 - задовольнити.

Відвести суддю Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження №0002022 від 15.07.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1