Справа № 474/230/25
Провадження № 1-кп/474/96/25
ВИРОК

Іменем України

19.05.25р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорки ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 28.02.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, гр. України, раніше судимого місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

встановив:

26.02.2025р., близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , рухався по АДРЕСА_3 та проходив повз територію домоволодіння під АДРЕСА_4 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому 26.02.2025р., близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи виниклий у нього злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, та іншого володіння особи з мотивів явної неповаги до суспільства та встановлених суспільних правил та норм поведінки, пройшов на огороджену територію домоволодіння розташованого за вищевказаною адресою.

Після чого ОСОБА_5 підійшов до вхідних дверей житлового будинку, які були зачинені на навісний замок, при цьому умисно, не маючи відповідного дозволу, всупереч волі володільця, усвідомлюючи протиправність та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, а також бажаючи їх настання, взяв за ручку вхідних дверей до будинку та з силою потягнув їх на себе, внаслідок чого одна із металевих скоб, яка фіксувалась в корпусі дверей, була вирвана, після чого останній відчинив вхідні двері до будинку та самовільно пройшов всередину.

Таким чином ОСОБА_5 шляхом зриву металевої скоби, яка утримувала навісний замок, незаконно проник всередину приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме до місця проживання ОСОБА_4 , чим порушив право останнього на недоторканість житла.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла.

Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

10.03.2025р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального проступку, а 12.03.2025р. - вручено обвинувальний акт.

Під час судового розгляду прокурорка ОСОБА_3 зазначила, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена належними та допустимими доказами, а тому просила визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, із звільненням обвинуваченого від подальшого відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, та зазначив про своє розкаяння та те, що просив пробачення у потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання, що 26.02.2025р. він в стані алкогольного сп`яніння їхав велосипедом з с-ща Врадіївка до себе додому. По дорозі згадав про Світлану, дружину потерпілого, яка проживає в с. Адамівка, та вирішив заїхати в гості щоб переночувати. Приїхавши до будинку почав стукати в двері, однак ніхто не відчиняв, після чого вирішив проникнути до будинку. З вказаною метою розбив вікно та відчинив двері, після чого ліг спати. Зранку зібрався їхати додому та в цей час його помітили сусіди. Також обвинувачений пояснив, що хотів викрасти майно потерпілого, однак передумав та облишив цю думку.

Потерпілий ОСОБА_4 дав суду показання, що в день проникнення обвинуваченого до його будинку був в м. Одеса та дізнався про проникнення від сусідів. Потерпілий не зміг чітко висловитися щодо міри покарання, яке необхідно застосувати до обвинуваченого. Також потерпілий вказав, як щоб не сусіди, то обвинувачений викрав би його має, яке уже виносив з будинку.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 28.02.2025р., з фототаблицями;

- довідкою № 1762 від 04.03.2025р. та копією погосподарської книги, згідно яких потерпілий ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас суд в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати інші докази, в тому числі показання свідків, зазначених в реєстрі матеріалів кримінального провадження, оскільки: проти цього не заперечили учасники судового провадження; обставини, які підтверджують вказані докази, ніким оспорюються; учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин; немає сумнівів у добровільності їх позиції; учасникам судового розгляду відомо щодо обмеження права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом також досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 а саме:

- вимогу про судимість № 57-28022025/48025 станом на 28.02.2025р., ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28.10.2024р. у справі № 467/1584/24 та довідку про звільнення серії МИК № 019133 від 05.11.2024р., згідно яких обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою, останнього разу за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, звільнений з місць позбавлення волі 05.11.2024р.;

- довідку СП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області № 35043-2025 від 28.02.2025р., згідно якої обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності 16.01.2025р. за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 7.01.2025р. за ст. 183 КУпАП, 26.02.2025р. за ч. 1 ст. 178 КУпАП;

- характеристику № 20-10-16 від 28.02.2025р., наданою старостою Врадіївської селищної ради ОСОБА_6 , згідно якої обвинувачений характеризується вкрай негативно;

- довідку Комунального некомерційного підприємства Врадіївська центральна районна лікарня Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області № 106 від 28.02.2025р., згідно якої обвинувачений на обліку у лікаря-психолога та лікаря-нарколога не перебуває;

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 № 216 від 28.02.2025р., згідно якої обвинувачений направлений на ВЛК, яку не пройшов, до відділу не з`являвся.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні. При цьому суд не бере до уваги твердження обвинуваченого про розкаяння у вчиненому, оскільки останній не пояснив в чому воно полягає, а пояснення прокурорки та показання потерпілого свідчать, що під час проникнення до будинку потерпілого, обвинувачений також намагався викрасти майно потерпілого, однак був викритий.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.

Перевірив та оцінивши докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ наданий сторонами з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає вказані докази достатніми та такими, що повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку а саме: незаконному проникненні до житла.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує те, що обвинувачений, є особою раніше несудимою, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, негативну характеристику за місцем проживання, соціальні зв`язки обвинуваченого, і вважає, можливим призначити покарання у виді обмеження волі з звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених п.п. п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченому на стадії досудового розслідування не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку - 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1