Справа № 524/2949/22
Провадження 1-кп/524/95/25
УХВАЛА

16.09.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання захисника про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0002378 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта вища, не працюючий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відповідно до наказу про призначення на посаду №384/к від 06.05.2019 та наказу про присвоєння рангів державним службовцям №770/к від 08.07.2019 (присвоєно 9 ранг державного службовця в межах категорії «В»), є службовою особою, та суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

В розділі І Посадової інструкції державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зазначено, що «Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.».

Всупереч вимогам посадової інструкції, з якою ОСОБА_5 ознайомлений 07.05.2019 під підпис, в якій у розділі ІІ зазначено, що «державний виконавець відділу зобов`язаний забезпечувати своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень судів та інших органів; дотримуватися принципів державної служби, сумлінно виконувати свої повноваження, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 23.07.2019 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою органу державної виконавчої служби: м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, буд. 15/4, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 59610091 з примусового виконання виконавчого листа № 524/266/19 від 16.07.2019, виданого Автозаводським районним судом міста Кременчук, стосовно стягнення з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , боргу за договором позики в розмірі 7350 доларів США та 2069,04 грн. судового збору.

Після цього, в рамках виконавчого провадження, того ж дня 23.07.2019 ОСОБА_5 виніс постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_7 , а в подальшому, одразу сформував інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 174816618 від 23.07.2019, відповідно до якої ОСОБА_7 належала 1/5 частина квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон):

«Стаття 13. Строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій

2. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

5. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.».

«Стаття 39. Закінчення виконавчого провадження

1. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;».

«Стаття 59. Зняття арешту з майна

3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.»,

Діючи всупереч вимог законодавства, 28.08.2019 ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем, будучі службовою особою, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, а саме для ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області всупереч інтересам служби та інтересам стягувача - потерпілої ОСОБА_8 , посилаючись на ст. 59 Закону, яка містить виключні випадки зняття арешту з майна, в «Автоматизованій системи виконавчого провадження» о 11 годині 45 хвилин припинив чинність арешту майна боржника, нічим не обґрунтувавши таке рішення. В подальшому, посилаючись на пункт дев`ятий частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі, о 12 годині 03 хвилини виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, хоча борг ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 не був погашений. Також, постановою від 28.08.2019 ОСОБА_5 . В цей же день ОСОБА_5 о 15 годині 48 хвилин скасував постанову про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на вимоги абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону, де зазначено що керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скориставшись явно неправомірним рішенням державного виконавця про скасування арешту майна боржника, без законних на те підстав, у той же день 28.08.2019 о 15 годині 10 хвилин. ОСОБА_7 уклав договір дарування належної йому 1/5 частки квартири на рідного брата, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином здійснив відчуження належного йому нерухомого майна, що унеможливило стягнення заборгованості з ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку оціночно-будівельної експертизи №СЕ-19/117-21/13065-ОБ від 01.12.2021, вартість помешкання за адресою АДРЕСА_2 , станом на 22.07.2019 становить 632 780 грн. Згідно висновку спеціаліста від 25.05.2022, вартість 1/5 частини житлової квартири за адресою АДРЕСА_2 , станом на 22.07.2019 згідно оціночно-будівельної експертизи №СЕ-19/117-21/13065-ОБ від 01.12.2021 становить 125 556 грн.

Згідно примітки 3 до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 2019 рік становив 1921 грн., а для кваліфікації кримінального правопорушення сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України для відповідного року. Тобто, для кваліфікації кримінального правопорушення станом на 2019 рік неоподатковуваний мінімум складає 960.5 грн. Тобто, в рамках статті 364 КК України істотна шкода складає 96050 грн.

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_5 завдав істотної шкоди законним інтересам ОСОБА_8 .

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. ч. 1 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Він же, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, перебуваючи за адресою органу державної виконавчої служби: м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, буд. 15/4, 23.07.2019 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 59610091 з примусового виконання виконавчого листа № 524/266/19 від 16.07.2019 виданого Автозаводським районним судом міста Кременчук, стосовно стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 боргу за договором позики в розмірі 7350 доларів США та 2069,04 грн. судового збору.

Після чого, відповідно в рамках виконавчого провадження, того ж дня 23.07.2019 ОСОБА_5 виніс постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому одразу сформував інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 174816618 від 23.07.2019, відповідно до якої ОСОБА_7 належала 1/5 частина квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Після чого, 28.08.2019 ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на службове підроблення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без законних на те підстав, склав в електронному вигляді в Автоматизованій системі виконавчого провадження» завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: постанову про зняття арешту від 28.08.2019 (о 11 годині 45 хвилин), постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2019 (о 12 годині 03 хвилини), постанову про скасування процесуального документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2019» від 28.08.2019 (о 15 годині 48 хвилин), після чого наклав особистий електронний цифровий підпис на зазначені документи у виконавчому провадженні № 59610091, хоча відповідних законних підстав для складення зазначених офіційних документів не було.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 , скориставшись явно неправомірним рішенням державного виконавця про скасування арешту майна боржника, без законних на те підстав, у той же день 28.08.2019 о 15 годині 10 хвилин. ОСОБА_7 уклав договір дарування належної йому 1/5 частки квартири на рідного брата, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином здійснив відчуження належного йому нерухомого майна, що унеможливило стягнення заборгованості з ОСОБА_7 .

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто у складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

В судовому засіданні на стадії з?ясування обставин справи та перевірки їх доказами захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням, передбачених ст. 49 КК України строків давності.

В клопотанні захисник зазначає що згідно ст. 12 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України віднесено до кримінальних проступків, а ч. 1 ст. 364 КК України нетяжких злочинів і на даний час строки давності, передбачені ст. 49 КК України сплинули.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та сам обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю та не побажав давати пояснення по суту обвинувачення.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, висловивши міркування про те, що на даний час строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України, дійсно пройшли.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Санкцією частини 1 ст. 366 КК України передбачена відповідальність за це правопорушення у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Санкція ч. 1 ст. 364 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, згідно ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України є нетяжким злочином.

Статтею 49 КК України встановлено, зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, за ч. 1 ст. 366 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності складає три роки, а за ч. 1 ст. 364 КК України п`ять років.

Події, які ставляться в вину обвинуваченому ОСОБА_5 мали місце у період часу з 23.07.2019 року по 28.08.2019 року і з цього часу по час подання клопотання про закриття кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 не ухилявся від досудового розслідування або суду і не вчиняв нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, за ч. 1 ст. 366 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності минув 28.08.2022 року, а за ч. 1 ст. 364 КК України такий строк минув 28.08.2024 року.

Пунктом першим частини другої статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційний Кримінальний Суд у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к дійшов висновку про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Проте, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Потерпілою ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням на суму 125 556 грн., а також моральної шкоди на суму 50 000 грн. і витрат на правову допомогу в сумі 10 000 грн.

Оскільки суд закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, то цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду.

По справі маються судові витрати на залучення експерта, які становлять 8 581 грн.

Об`єднана палата ККС ВС зробила висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17).

За таких обставин, суд відносить процесуальні витрати на рахунок держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284 - 286, 288, 350, 370, 372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002378 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження № 0002378 на підставі п.1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів в сумі 8 581 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_10