справа № 462/4122/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000140 від 03.02.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта середня професійна, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи у період з 15.11.2022 року по 06.08.2024 року неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.ст. 126, 130 КУпАП та будучи позбавленим рішенням суду права керування транспортним засобом, достовірно знаючи про наявність постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, яка набрала законної сили та скерована ОСОБА_4 у визначений законом спосіб, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення п.9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими для виконання всіма фізичними особами на всій території України, діючи умисно, 02.02.2025 року о 12.35 год., перебуваючи на площі Двірцевій, 1 у м. Львові та будучи позбавленим права керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керував автомобілем марки «Fiat Punto», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.9 а ПДР України, та був зупинений працівниками поліції УПП у Львівській області ДПП і надалі притягнутий до встановленої законом адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, при вищезазначених обставинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, при цьому суду показав, що дійсно він, будучи позбавленим за судовими рішеннями права керування транспортними засобами, 02.02.2025 року о 12.35 год., перебуваючи на площі Двірцевій, 1 у м. Львові, керував автомобілем марки «Fiat Punto», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , в стані наркотичного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаюється та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.382 КК України, оскільки він вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, однак неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130, 126 КУпАП, зокрема постановами Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2022 року, від 20.02.2024 року та від 12.03.2025 року, Шевченківського районного сужду м. Львова від 15.11.2022 року, від 09.03.2023 року, від 28.06.2024 року, від 06.08.2024 року та від 26.06.2025 року, Франківського районного суду м. Львова від 24.01.2023 року Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2025 року, не працює, неодружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі,оскільки, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, враховуючи те, що навіть після оголошення підозри у вказаному кримінальному провадженні 06.06.2025 року, він повторно притягався до адміністративної відповідальності постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2025 року за вчинення 19.06.2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Водночас, враховуючи позицію прокурора, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення злочинів з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки засудженого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Запобіжний захід та інші заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувався

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 /один/ рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази по справі: диски із відеозаписами з боді камер працівників УПП за 02.02.2025 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: