Справа № 442/6420/25
Провадження № 1-кп/442/388/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м.Дрогобичі кримінальне провадження №0000145 від 30.07.2025 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, не працює, військовозобов`язаного, не є адвокатом, не є депутатом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

В травні 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_2 , який перебував на автобусній станції №2 у м.Дрогобичі Львівської області, на вул.П.Орлика, 11, виник умисел, спрямований на пособництво у підробленні документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання іншою особою, а саме: посвідчення водія на своє ім?я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В».

Реалізуючи свій протиправний умисел на неправомірне отримання посвідчення, яке надає спеціальне право на керування транспортними засобами, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог п.16 постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», з корисливих мотивів, з метою уникнення необхідності дотримання порядку отримання посвідчення, яке надає спеціальне право керувати транспортними засобами, та уникнення відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, в травні 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території автобусної станції №2 у м.Дрогобич, Львівської області, на вул.П.Орлика, 11, вступив в злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, електронне оголошення якої побачив на одній із сторінок у соціальній мережі «Facebook», щодо виготовлення нею за грошову винагороду в сумі 20000 гривень підробленого посвідчення водія на своє ім?я для керування транспортними засобами відповідно до категорії - «В».

З цією метою, ОСОБА_2 , виступивши пособником неправомірних дій вищевказаної невстановленої досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що його дані, а саме: фотокартка та підпис будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними засобами, через інтернет мережу, а саме соціальну мережу «Facebook», надав вказаній особі свої персональні дані, зокрема: фотокартку, фотозображення свого паспорта громадянина України та підпису, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа, після чого вказана невстановлена досудовим розслідуванням особа при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого нібито 06.06.2025 на ім?я ОСОБА_2 Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ №1242, яке виготовлене не поліграфічним підприємством, що здійснює виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам даного типу, яке ОСОБА_2 отримав в м.Бориславі Львівської області, поштовим зв?язком та використовував в подальшому під час керування транспортним засобом.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, тобто вчинив пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою.

Крім цього, 30.07.2025 орієнтовно о 15.00 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у власності його дружини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись дорогою по вул.Дрогобицькій у смт. Меденичі, Дрогобицького району Львівської області, поблизу АЗС «Укрнафта» був зупинений екіпажем ВРПП Дрогобицького РВП Головного Управління Національної поліції у Львівській області у складі інспекторів ВРПП Дрогобицького РВП Головного Управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

В подальшому, на законну вимогу інспекторів ВР Дрогобицького РВІ Головного Управління Національної поліції у Львівській області, які виконували свої службові обов?язки, пред?явити документи на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 достовірно знаючи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних дозвільних документів на право керування таким транспортним засобом, надав вказаним працівникам поліції бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.06.2025 року, виданий на його ім?я, який він придбав поза встановленими правилами, передбаченими п.16 постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» у невстановленої органом досудового розслідування особи за грошові кошти в сумі 20000 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_2 та за підписом захисника ОСОБА_7 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальними проступками.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за: ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України як пособництво в підробленні документа, яке надає права з метою його використання, та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому не встановлено.

З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винуватого, як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд беручи до уваги наведені обставини та керуючись вимогами ст.70 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України та за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

Згідно довідки про витрати на проведення судової технічної експертизи документів від 06.08.2025 №СЕ-19/114-25/18695-ДД витрати на проведення експертизи становлять 3565,60 грн.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання на даній стадії суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 1700 гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 1700 гривень;

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Державного бюджету України судові витрати в сумі 3565,60 гривень за проведення судової технічної експертизи документів від 06.08.2025 №СЕ-19/114-25/18695-ДД.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.08.2025 скасувати.

Речовий доказ посвідчення водія НОМЕР_1 , яке видане 06.06.2025 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити при матеріалах кримінального провадження..

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1