Справа № 307/1962/25
Провадження № 1-кп/307/150/25
УХВАЛА

08 серпня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2023 року за № 0000179 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області з Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 246 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2025 року за № 0000374.

Відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2025 року задоволено клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року, у цьому кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Ухвалою суду від 03 червня 2025 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

08 серпня 2025 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Клопотання мотивує тим, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Крім того, встановлено наявність всіх ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану (особливого періоду), вчинених організованою групою. Санкції статей, що інкримінуються ОСОБА_4 , передбачають можливість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що підозрюваний в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких злочинів, може переховуватися від органів слідства, суду.

Також може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Є підстави вважати, що з високим ступенем ймовірності ОСОБА_4 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може незаконно впливати на свідків з числа працівників Брустурянського надлісництва Філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень. Показання таких осіб свідчать про їх значущість для доведення обставин, що підлягають доказуванню. Окрім цього, на даний час встановлюються особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, з метою їх подальшого допиту як свідків, а також коло осіб, можливо причетних до вчинення кримінальних правопорушень у змові з підозрюваними. Перебуваючи поза межами установ попереднього ув`язнення, підозрюваний може вчинити дії щодо впливу на них, у тому числі шляхом погроз і залякувань, з метою відмови надання показань слідству.

ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, зможе координувати свої дії з іншими підозрюваними та невстановленими на даний час співучасниками злочинів, що мають можливість впливати на викривлення значимих доказів і даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Стаж роботи в органах лісової охорони, наявність соціальних зв`язків у суспільстві, в тому числі з працівниками правоохоронних органів та вищими посадовими особами, його обізнаність про форми та методи роботи органів і підрозділів, може бути використано для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі і шляхом спотворення відповідних даних в матеріалах, що зберігаються у приміщеннях Брустурянського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України». Перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою його забезпеченням цивільного позову та накладення на нього арешту наявний ризик того, що ОСОБА_4 , вчинить активні дії щодо приховання такого майна, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню, зокрема щодо досягнення мети та завдань кримінального провадження, невідворотності покарання та його достатності. Також, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вчинення інших злочинів та продовження злочинної діяльності для уникнення кримінальної відповідальності та приховування слідів злочину.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжких злочинів, наявність усіх передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, дає підстави вважати, що у разі застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, не буде в повній мірі забезпечено виконання завдань кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Зазначив, що ризики в клопотанні є недоведеними. Натомість просив обрати для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 домашній арешт у нічну пору доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2025 року задоволено клопотання та обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід вигляді тримання під вартою.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року, у цьому кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

08 серпня 2025 року до Тячівського районного суду Закарпатської області доставлено обвинуваченого ОСОБА_4 , якого згідно протоколу затримання від 07 серпня 2025 року, затримано 07 серпня 2025 року о 09 год. 10 хв.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом а частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з вимогами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Стосовно клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховано, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 246 КК України, за вчинення яких законом передбачено позбавлення волі до десяти років та відповідно до ст.12 КК України вказані кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи чи джерела доходів, є неодруженим, на утриманні дітей чи інших осіб не має, раніше не судимий. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч. 1ст.177 КПК України ризики існують, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, а отже не має міцних родинних зв`язків, те що він після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень тривалий проміжок часу ухилявся від органів досудового розслідування та був оголошений у міжнародний розшук, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при визначенні розміру застави суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 2) ч. 5ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, а тому вважає доцільним та співмірним визначити останньому заставу у розмірітриста п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у випадку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, необхідно покласти на нього обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти суд, у провадженні якого знаходиться справа про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному проваджені; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 год. 10 хв. 04 жовтня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на наступний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; розрахунковий рахунок UA0018501; банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку (МФО) : 820172, призначення платежу - застава.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти суд, у провадженні якого знаходиться справа про зміну місця свого проживання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

5) утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному проваджені.

6) носити електронний засіб контролю.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому,захиснику та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 11 год. 50 хв. 13 серпня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1