Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7937/23
Номер провадження 1-кп/711/149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002255 від 05.07.2023, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002255 від 05.07.2023, стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлений органом досудового розслідування період часу та місці придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку зберігав з метою подальшого збуту. Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Підставою застосування запобіжного заходу згідно ч.2 ст.177 КПК України є обґрунтована підозра та вагомість доказів, що досліджувались слідчим суддею Соснівського районного суду м.Черкаси при застосуванні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 27.09.2023. Так, 27.09.2023 Соснівським районним судом м.Черкаси ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 23 листопада 2023 року, 16.11.2023 продовжено до 14.01.2024, 12.01.2024 продовжено до 11.03.2024, 11.03.2024 продовжено до 09.05.2024, 23.04.2024 продовжено 21.06.2024, 17.06.2024, 25.07.2024, 19.09.2024, 11.11.2024, 27.12.2024 та 11.02.2025 продовжено на 60 діб. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.03.2025 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.05.2025 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 06.07.2025. При обранні запобіжного заходу та подальшому продовженні, судом встановлено обґрунтованість підозри та ризики передбачені п.п.1, 3 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: особа обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які є умисними і корисливими; повторне вчинення кримінальних правопорушень; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень; переховування від органів досудового розслідування та суду. Також судом враховано, що ОСОБА_5 не працює, за місцем реєстрації проживає не постійно, постійного місця роботи не має та не вживає заходів до працевлаштування, тобто не має міцних соціальних зв`язків. Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. В даному випадку, вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу - цілодобовий домашній арешт, оскільки на даний час ризики, передбачені ст.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та подальшого його продовження стосовно ОСОБА_5 не зменшились та продовжують існувати. Просить суд врахувати, що на сьогодні не існує відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість продовження цілодобового домашнього арешту обвинуваченому, а іншого комплексу обставин, які б переважили ризики передбачені ст.177 КПК України не встановлено. При вирішенні клопотання, просить суд врахувати наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та наявність суспільного інтересу. Враховуючи викладене, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Водночас звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу стосовно її підзахисного на домашній арешт в нічний час. Мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, а саме проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю цивільною дружиною, яка має тяжку хворобу, про що суду були надані відповідні довідки, та потребує лікування та дієтичного харчування. Також, обставинами, які не були раніше досліджені судом є довідка, про те, що підприємство ТОВ «ЄВРОТРАНС-ІНДУСТРІЯ» має намір прийняти на роботу ОСОБА_5 на посаду вантажника, що підтверджує прагнення обвинуваченого ОСОБА_5 соціалізуватись у суспільстві та реалізувати своє право на працю. Враховуючи викладене, вважає, що доцільність застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відпала та ОСОБА_5 має намір працювати, а той запобіжний захід, який діє наразі не дає такої можливості, що в свою чергу позбавляє ОСОБА_5 права на працю, що гарантоване Конституцією України. З огляду на викладене, просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період часу за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив суд застосувати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника, оскільки вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час не забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням домашнього арешту підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, санкція якого, у разі доведення вини обвинуваченого, передбачає покарання, у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Суд дійшов висновку, що ризики на які вказує прокурор в своєму клопотанні, на даний час продовжують існувати. Підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховується від суду, підтверджуються тим, що у разі засудження його за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду. Існує ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже обвинувачений. Ризики незаконно впливати на свідків, підтверджуються тим, що обвинувачений знає анкетні дані ключових свідків у кримінальному провадженні та може впливати на їх покази, шляхом погроз з метою уникнути кримінальної відповідальності. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується, тим ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів.

Враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які є достатніми для переконання, що ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, тому суд приходить до висновку про необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, що наведені у клопотанні прокурора ризики, передбачені п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, хоча продовжують існувати, однак із плином часу зменшилися, а обвинувачений своєю поведінкою довів, що не має наміру порушувати покладені на нього обов`язки. Крім того, суд враховує той факт, що ОСОБА_5 проживає з цивільною дружиною, яка згідно медичної документації тяжку хворобу, а тому потребує сторонньої допомоги, лікування та посиленого харчування. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений має намір працевлаштуватися та згідно довідки, наданої захисником, ТОВ «ЄВРОТРАНС-ІНДУСТРІЯ» має намір прийняти ОСОБА_5 на посаду вантажника, а тому перебування під домашнім арештом цілодобово, останній не матиме можливості для працевлаштування, з метою отримання коштів на проживання та лікування дружини. Тому, суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, буде достатнім для запобігання ризикам наведеним прокурором, та забезпечить можливість належного працевлаштування обвинуваченого та здійснення догляду за хворою цивільною дружиною. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити години домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з 20.00 год. до 07.00 год.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 181, 194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю в нічний час, строком на 60 діб, тобто до 18.08.2025 включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.00 год. до 07.00 год. без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.00 год. до 07.00 год. без дозволу суду (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану);

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- надати суду офіційне підтвердження про працевлаштування.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1