Провадження № 1-кп/947/1171/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у підготовчому судовому засіданні в місті Одесі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0017008 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України.

Прокурор просив призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Прокурор заявив клопотання щодо продовження дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, покарання не відбув, відсутні міцні соціальні зв`язки, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити аналогічне кримінальне правопорушення. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до розгляду.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , з підстав, що ризики на які посилається прокурор не доведені належними доказами, обвинувачений визнає вину, кається у вчиненому, має тяжкі хвороби, є учасником бойових дій, тому відносно нього можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника щодо відмови в задоволенні клопотання прокурора.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Дане кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. За вказаних обставин є достатньо підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає можливим призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, одноособово.

Також, враховуючи думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри є підставою для позбавлення свободи, і прокурор має навести всі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України,під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбаченихстаттями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, відсутність міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, покарання не відбув, обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винним, враховуючи того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, чинити тиск на свідків, потерпілих, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючі вимоги ч.8 ст. 176 КПК України, яка виключає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, суд вважаю за необхідне клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає за можливе залишити без змін, визначений ухвалою слідчого судді, розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178,183,184,194,196,197,314-316,369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесене до ЄРДР за № 0017008 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України на 14.08.2025 року о 13:20 годині.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» строком на 60 днів, тобто до 12.10.2025 року, включно.

Залишити без змін, раніше визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 60 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів в частині продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1