Справа № 932/3897/25
Провадження № 1-кп/932/514/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000487 від 17.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Дослідне, Дніпровського району Дніпропетровської області, освіта середня технічна, розлученого, неповнолітніх дітей не має, судимого: 05.09.2016 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки, 18.06.2018 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 15.07.2018 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02.12.2022 за відбуттям строку покарання, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року, приблизно о 17 год.35 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні продуктового магазину «Продукти», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Панікахи, 99-к, з внутрішньої сторони прилавку побачив мобільний телефон Xiaomi Redmi А9 бірюзового кольору, який належить ОСОБА_6 , і діючи з раптово виниклим корисливим наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав з прилавку мобільний телефон Xiaomi Redmi А9 вартістю 3651,74 грн. та з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі вартості викраденого майна, що становить 3651,74 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

23.04.2025 під час досудового розслідування між прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 зі згоди потерпілої ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, скеровану до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди ОСОБА_5 , повністю визнавши свою винуватість в інкримінованому йому діянні у обсязі повідомленої підозри та зобов`язавшись беззастережно визнавати свою винуватість в суді, не оспорюючи правову кваліфікацію його дій за ч.4 ст.185 КК України, погодився з призначенням йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з встановленням йому іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Наслідки затвердження та невиконання умов угоди ОСОБА_5 при її укладанні роз`яснені.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , беззастережно визнавши свою винуватість за висунутим йому обвинуваченням, суду пояснив, що умови укладеної з прокурором угоди, наслідки її затвердження та невиконання йому цілком зрозумілі та відповідають його волевиявленню. Угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи незаконного впливу на нього. Вид і міра покарання йому зрозумілі і він спроможний його виконати. Просив угоду затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди з обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості, погодившись з визначеним угодою покаранням.

Прокурор і захисник також просили суд угоду затвердити.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, суд дійшов висновку про можливість її затвердження, виходячи з такого.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальних правопорушеннях, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпіла особа, допускається за умови надання нею письмової згоди прокурору.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання затвердження угоди може бути вирішено судом в підготовчому судовому засіданні.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і може відмовити у її затвердженні якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Обставин, які б перешкоджали затвердженню угоди, судом не встановлено. Вимогам кримінального процесуального та кримінального закону угода відповідає. Правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, визначена правильно.

Обґрунтованість обвинувачення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості доводиться позицією обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою винуватість за висунутим йому обвинуваченням.

Угода укладена за досягненням згоди на її укладення між стороною обвинувачення та стороною захисту зі згоди потерпілої особи. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб.

Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що укладення угоди про визнання винуватості є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Суд пересвідчився, що обвинувачений правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а крім того, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, що ведуть до скасування вироку.

При узгодженні покарання сторони не вийшли за межі загальних засад призначення покарання, його виду і розміру. Покарання обрано в межах санкції ч.4 ст.185 КК України та з урахуванням ступеню тяжкості правопорушення, думки та згоди потерпілої щодо призначення покарання, даних про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, враховано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому за ч.4 ст.185 КК України узгодженого сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від покарання на підставі ст.75 КК України.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від покарання, відповідно до ч.3 ст.75 КК України визначаються судом.

Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ст.124 КПК України покласти їх на засудженого та стягнути з нього за залучення експерта ОСОБА_7 (висновок № 1134/25 від 18.04.2025) в розмірі 400 грн.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон Xiaomi Redmi А9, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , підлягає поверненню ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 314, 370, 374, 468, 474, 475 Кримінального процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛ И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.04.2025 року, укладену між прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000487 від 17.04.2025 за ч.4 ст.185 КК України

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, і призначити йому за частиною четвертою статті 185 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: періодично прибуватиме для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_7 (розрахунковий рахунок ІВАN НОМЕР_3 ) процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 400 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон Xiaomi Redmi А9, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , повернути його власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1