Номер провадження: 11-сс/813/1515/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_5 задоволено частково та уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури зобов`язано розглянути в порядку ст.214 КПК України заяву ОСОБА_5 про вчинення злочину від 07.07.2025 року (отриманої Одеською обласною прокуратурою 07.07.2025 року за №43907-25).

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що направлення за належністю звернення ОСОБА_5 до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві для організації розгляду в межах компетенції та надання відповіді заявнику, не можна вважати розглядом заяви в порядку ст.214 КПК України, оскільки заявник звернувся із заявою до конкретного органу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що слідчим суддею не розглянуто скаргу у відповідності до вимог закону та постановлено ухвалу, яка суперечить верховенству права.

Будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарги просив провести розгляд справи за його відсутністю.

Прокурор до апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 Розділу ІІІ КПК регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК.

Зокрема, в п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб пов`язану невнесенням відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР визначені положеннями ст.ст. 214, 303, 304 КПК.

Згідно ч.1 ст.306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

Згідно ч.2 ст.307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя місцевого суду не дотримався зазначених вимог закону, з огляду на таке.

Мотивувальна частина оскарженої ухвали містить суперечливі висновки щодо результату розгляду скарги ОСОБА_5 , зокрема в 8 абзаці мотивувальної частини ухвали зазначено, що скарга підлягає задоволенню, однак в 11 абзаці вже зазначається, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Водночас, задовольняючи скаргу частково, слідчий суддя прийняв рішення про зобов`язання відповідних посадових осіб прокуратури розглянути заяву ОСОБА_5 про злочин відповідно до вимог ст.214 КПК України, які містяться в заяві від 07.07.2025 року (отриманої Одеською обласною прокуратурою 07.07.2025 року за №43907-25).

Проте, враховуючи положення процесуального закону, у випадку оскарження дій та бездіяльності органу досудового розслідування в порядку ст.303 КПК, до якого подана заява про вчинення кримінального правопорушення, цілком очевидним є той факт, що у разі оскарження бездіяльності такого органу/посадової особи, яка пролягає у невнесення відомостей до ЄРДР, слідчим суддею має бути прийнято рішення або про відмову у задоволенні скарги, або про зобов`язання відповідних посадових осіб вчинити відповідну дію внести відомості до ЄРДР за відповідною заявою про кримінальне правопорушення.

Тобто, слідчий суддя місцевого суду, розглянувши скаргу ОСОБА_5 , прийняв рішення, яке не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що є істотним порушенням.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Пунктом ч. 1 ст. 412 КПК України передбачено що, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, зокрема невідповідність рішення слідчого судді положенням КПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, із постановленням нової ухвали про призначення нового розгляду скарги в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 309, 399, 376, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року, якою частково задоволено скаргу ОСОБА_5 та уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури зобов`язано розглянути відповідно до вимог ст.214 КПК України заяву ОСОБА_5 про вчинення злочину від 07.07.2025 року, отриману Одеською обласною прокуратурою 07.07.2025 року за №43907-25 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 07.07.2025 року, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4