Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1956/23
номер провадження 1-кп/695/134/25
Номер рядка у звіті 11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 рокум. Золотоноша

Колегія суддів Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша кримінальне провадження №0000233 від 10.02.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, оскільки на даний час розгляд справи триває і його неможливо закінчити в межах строку даного запобіжного заходу. Прокурор указав, що існують та не спростовані ризики, які були раніше встановлені, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування обвинуваченого під вартою зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора та вважала, що заявлені ризики є реальними.

Обвинувачений заперечував проти заявленого клопотання та зазначив, що він є військовослужбовцем, має на утриманні малолітню дитину, сумлінно виконував свої обов`язки як громадянин та військовослужбовець. Просив змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію підзахисного. Просив змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважав, що запобігти заявленим ризикам можливо й шляхом обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання, колегія суддів встановила наступні обставини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу колегія суддів враховує той факт, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків: не одружений, не працює, обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину.

Під час розгляду даного кримінального провадження стороною захисту не було надано жодних доказів перебування на його утриманні дитини та про неможливість обвинуваченого перебувати під вартою.

Оцінивши в сукупності всі обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, позицію інших учасників провадження, колегія суддів вважає, що ризики, заявлені прокурором у клопотанні, не зменшилися. Перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на розумність строку тримання під вартою, колегія суддів звертає увагу на особливості вказаної справи та зазначає, що її розгляд по суті триває і не може бути завершений у межах строку дії запобіжного заходу, який закінчується 16.06.2025 р., оскільки по справі вчинені не всі процесуальні дії.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на значний резонанс та суспільний інтерес, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справіта який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, тому необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів.

Керуючись ст.ст. 194, 331, 508 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній тримання під вартою та продовжити його строком до 60 днів, а саме - до 08.08.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3