печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0002811 від 10.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0002811 від 10.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002811 від 10.05.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_9) від 24.03.2025 №83 солдата ОСОБА_8 призначено на посаду стрільця 3-го відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з наказом від 08.05.2025 № 128 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_8 направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_1 , терміном з 08 травня 2025 року по 09 травня 2025 року на підставі вимоги начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.05.2025 №986/10/5317, з метою поставки мобілізаційних ресурсів.

Таким чином, ОСОБА_8 є військовою службовою особою за спеціальним доручення уповноваженого командування, що проявляється у його перевагах перед щойно мобілізованими військовослужбовцями, який в межах забезпечення мобілізаційних заходів забезпечував їх поставку до відповідних навчальних центрів Збройних Сил України.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 08.05.2025 №128 майора ОСОБА_5 (заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 - начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 ) як старшого команди направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) для виконання наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.05.2025 №92-РН та графіку поставки мобілізаційного ресурсу до навчальних центрів.

У відповідності до ст. ст. 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_8 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Однак, під час проходження військової служби у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на перевищення своїх службових владних повноважень, що були йому надані уповноваженим військовим командуванням, за наступних обставин.

07.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 затримано ОСОБА_9 , як порушника військового обліку з 06.02.2025 і за наслідками проведення цього ж дня військово-лікарської комісії останнього визнано придатним до проходження військової служби та переміщено до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08.05.2025 ОСОБА_9 направлено до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 навчальний центр, що у АДРЕСА_2 ), однак по причині алкозалежності та наслідків травми стегна останньому відмовлено у прийомі та повернуто до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ).

У подальшому, близько 04 години ранку 09.05.2025 із ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_9 направлено до навчального центру у АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) для подальшого проходження військової служби, однак через проблеми із варикозним розширенням вен на нозі, останнього до навчального центру прийнято не було, у зв`язку із чим, представниками ІНФОРМАЦІЯ_9 було прийнято рішення про повернення ОСОБА_9 , та інших мобілізованих разом з ним, яким також було відмовлено у оформленні до зазначеного навчального центру, назад до ІНФОРМАЦІЯ_10.

Так, близько 22 год. 30 хв. 09.05.2025 із міста Старичі, Львівської області на автобусі марки «ЛАЗ» з прихованим державним номерним знаком, військовослужбовцями органів ІНФОРМАЦІЯ_9 міста Києва солдатами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , старшим солдатом ОСОБА_12 , лейтенантом ОСОБА_13 та старшим команди майором ОСОБА_5 здійснено виїзд з метою повернення мобілізованих громадян, серед яких був ОСОБА_9 до ІНФОРМАЦІЯ_10 за маршрутом слідування (АДРЕСА_4).

Орієнтовно о 23 год. 10 хв. 09.05.2025 по маршруту слідування вищевказаного автобусу марки «ЛАЗ» з прихованим державним номерним знаком, в точно невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснено зупинку з метою відвідання супермаркету «АТБ», де майором ОСОБА_5 надано дозвіл ОСОБА_9 та деяким іншим мобілізованим громадянам придбати банку алкогольного напою «Рево», яку у подальшому, після продовження руху ОСОБА_9 вжив у вищевказаному автобусі.

Після 01 години ночі 10.05.2025, біль точного часу не встановлено, по маршруту слідування вищевказаного автобусу марки «ЛАЗ» з прихованим державним номерним знаком, в точно невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_9 почав порушувати спокій у зазначеному автобусі, конфліктувати з представниками ІНФОРМАЦІЯ_9, які здійснювали поставку його та інших мобілізованих громадян до ІНФОРМАЦІЯ_10, не підкорювався їх законним вказівкам заспокоїтись та тихо сидіти та припиняти вчиняти дії, що заважають спокою оточуючих. Однак, не дивлячись на це ОСОБА_9 не припиняв бігати по автобусу та голосно звертатись до присутніх осіб.

У подальшому, у зв`язку із тим, що ОСОБА_9 відмовлявся підкоритись законним вимогам військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_9, продовжував бігати по автобусу та порушувати спокій присутніх осіб, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час 10.05.2025, та місці (за вищезазначеним маршрутом руху автобуса), солдат ОСОБА_8 в присутності майора ОСОБА_5 (що був старшим за військовим званням) будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, виконуючи службові обов`язки за дорученням повноважного командування, будучи військовою службовою особою, тобто виконуючи організаційно-розпорядчі обов`язки під час виконання покладеного на нього завдання з поставки мобілізованих громадян до навчальних центрів та забезпечення їх повернення до ІНФОРМАЦІЯ_10, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки хоча і не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, тобто, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перевищуючи свої службові повноваження, в умовах воєнного стану, розпочав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 кулаками в обличчя та тулуб (не менше 3 ударів), після падіння на підлогу ОСОБА_9 застосував до останнього щонайменше 3-4 удари електрошокером, схопивши останнього за голову обома руками щонайменше декілька разів вдарив головою об підлогу, наносив удари обома ногами по голові та по тулубу, під час того, як ОСОБА_9 вчиняв спроби піднятись на ноги наноси удари останньому кулаками та ногами по тулубу та голові, підошвою стопи натискав останньому на грудну клітину та таким же чином наносив удари, ставав ногами на грудну клітину останнього, такі дії вчиняв протягом тривалого часу, майже до прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_10, на прохання ОСОБА_9 зупинитись не реагував. По прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_10 (АДРЕСА_5) витягнув ОСОБА_9 з автобусу за ноги та залишив лежати на плацу, де і було констатовано смерть останнього судово-медичним експертом 10.05.2025 внаслідок поєднаної травми голови та грудей, переломів ребер, ушкодження внутрішніх органів, нападу з використанням тупого предмету.

Так, майор ОСОБА_5 за вищевказаних обставин (час, місце), виконуючи службові обов`язки за дорученням повноважного командування, будучи військовою службовою особою, тобто виконуючи організаційно -розпорядчі обов`язки під час виконання покладеного на нього завдання з доставки мобілізованих громадян до навчальних центрів та забезпечення їх повернення до ІНФОРМАЦІЯ_10, будучи старшим вищевказаної команди, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки хоча і не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, тобто, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи за своїм військовим званням начальником по відношенню до солдата ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, не вжив жодних заходів, щодо припинення кримінального правопорушення пов`язаного із насильством, що вчинялось ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_9 маючи реальну змогу припинити незаконні насильницькі дії останнього вчинив бездіяльність.

10.05.2025 на плацу ІНФОРМАЦІЯ_10 (АДРЕСА_3) судово-медичним експертом було констатовано смерть ОСОБА_9 внаслідок поєднаної травми голови та грудей, переломів ребер, ушкодження внутрішніх органів, нападу з використанням тупого предмету, що є тяжким наслідком.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного неприпиненні кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

11.05.2025 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочинів), є зібрані в ході досудового розслідування докази.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчий у клопотанні обґрунтовує ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію сторони захисту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002811 від 10.05.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

11.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, з урахуванням матеріалів клопотання та пояснень сторін у судовому засіданні, вбачає наявними ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від слідства та суду слідчий суддя вважає доведеним, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, зокрема, за ч. 4 ст. 426 КК України встановлене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Така суворість можливого покарання, у разі визнання підозрюваного винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення, сама по собі може спонукати особу до переховування від органу досудового розслідування і суду. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні) наявний з огляду на те, що що перебуваючи на волі ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати вплив на свідків, шляхом залякування, погроз, тощо. Допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки є прямими очевидцями вчиненого правопорушення, а підозрюваному відоме їх місце проживання, тому ним може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. На даний час враховуючи відомі органу досудового розслідування обставини вчинення даного кримінального правопорушення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 після повідомлення йому про підозру, розуміючи що його дії викриті, може вчинити незаконний вплив у виді погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу або грошової винагороди стосовно осіб, які є свідками вчинення ним кримінального правопорушення. Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Враховуючи те, що підозрюваному відоме місце проживання та соціальні зв`язки свідків даний ризик має достатні підстави для існування.

Ризик передбачений, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином наявний з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час проходить службу в Збройних Силах України, зокрема на керівних посадах, а відтак має стійкі зв`язки у військовій сфері та використовуючи вказані зв`язки останній має змогу перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом підбурення інших військовослужбовців будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний з огляду на те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, та має доступ до зброї, яка за ним закріплена за місце служби, слід прийти до висновку, що у випадку не застосування до останнього запобіжного заходу, або обрання більш м`якого ніж тримання під вартою, може призвести до вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень пов`язаних з насильницькими діями, а також можливого вчинення кримінального правопорушення стосовно свідків з метою впливу на них. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який також виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою приховування своєї злочинної діяльності.

З огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного та конкретні обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому наявні підстави для задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знаходить підстав для визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, зокрема, у злочину, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_8 , строком до 07.07.2025, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002811 від 10.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1