Справа № 159/2198/25
Провадження № 1-кс/159/1288/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представниці власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000472 від 04.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2025, а саме на: кепку, куртку, кросівки, ключі, мобільний телефон марки «РОСО ХЗ» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що з майном проведено всі необхідні слідчі дії. Вважає, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

На розгляд клопотання власник майна не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представниця власника майна клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, речовим доказом у справі, зокрема. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2025 у кримінальному провадженні №0000472 від 04.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно, а саме на кепку, куртку, кросівки, ключі, мобільний телефон марки «РОСО ХЗ» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із забороною відчуження, розпоряджання та користування вказаним майно.

Підставою накладення арешту на майно стало те, що слідчим було надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення та достатність підстав вважати, що вилучені речі мають значення для забезпечення кримінального провадження як речові докази.

На думку слідчого судді, на момент розгляду клопотання кепку, куртку, кросівки, ключі, мобільний телефон марки «РОСО ХЗ» вже має бути оглянуто, проведено ряд слідчих та процесуальних дій з використанням вищевказаного майна та виконано вимоги ч. 1, ч. 2 ст. 100 КПК України.

Разом з тим, зважаючи, що досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення не завершене, а накладення арешту на вказане майно було обумовлено необхідністю збереження речового доказу у кримінальному провадженні, керуючись змістом арешту майна та його метою, що визначені статтею 170 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним накладений арешт скасувати в частині користування арештованими речами, залишивши заборону розпорядження та їх відчуження.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2025 у кримінальному провадженні №0000472 від 04.04.2025, а саме на: кепку, куртку, кросівки, ключі, мобільний телефон марки «РОСО ХЗ» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , скасувати частково, надавши право користування майном ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 надати доступ до кепки, куртки, кросівок, ключів, мобільного телефону марки «РОСО ХЗ» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , на першу вимогу дізнавача, слідчого, прокурора для проведення відповідних слідчих дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1