Справа № 635/3971/25
Провадження № 1-кп/635/1045/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка кримінальне провадження № 0000145 від 20.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), 19.02.2025 року, у денний час доби (більш точний час вчинення кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлено), маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, для особистого вживання, 19.02.2025 з ранку пер6ебуваючи за місцем с ового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою інтернет-браузеру на форумі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перейшла за посиланням, де за допомогою месенджеру «Телеграм» в інтернет магазині «Ларек», у невстановленої в ході досудового розслідування особи замовила особливо небезпечну психотропну речовину PVP, грошову суму за яку перерахувала на банківський рахунок наданий невстановленою особою, після чого отримала повідомлення з місцем знаходження особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», обіг якої заборонено.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 , діючи відповідно до отриманих інструкцій, з пошуку місця знаходження особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», обіг якої заборонено, 19.02.2025 року в денний час доби (більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено), знаходячись за адресою: Харківська область, Харківський район, с-ще, Докучаєвське по вул. Станційній на відстані 300 матерів від буд. № 1, відшукала сховану їй невстановленою особою особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено, а саме: прозорий зіп-пакет, в якому містилась кристалічна речовина, білого кольору, тим самим незаконно придбала і з вказаного часу почала незаконно зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину ««PVP», обіг якої заборонено, для подальшого власного вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_4 були припинені співробітниками поліції, а саме: 19.02.2025 в період часу з 15 год. 06 хв. по 15 год. 18 хв., слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Харківський район, с-ще, Докучаєвське, вул. Станційна на відстані 300 метрів від буд. № 1, де у ОСОБА_4 виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет, в якому містилась психотропна речовина - PVP.

Згідно висновку експерта № 2708 від 26.02.2025, маса (кількісний вміст) особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, на момент дослідження, в об`єкті № 1 склав 7.953 г., що відноситься до великих розмірів.

Таким чином, вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 7.953 г., тобто в великих розмірах, ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Таким чином дії ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речови без мети збуту, у великих розмірах.

21 травня 2025 року між підозрюваною ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_3 , та прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , якій на підставі ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000145 від 20.02.2025, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно такої угоди ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 .

Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання нею своєї винуватості, наявність у неї на утриманні малолітньої дитини, сторони вважали за можливе призначити покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Враховуючи те, що між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором була досягнута угода про визнання винуватості, суд розглядає дане кримінальне провадження відповідно до положень статтей 472-476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання, наслідки укладання угоди їй зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості між нею та прокурором та призначити узгоджене сторонами покарання.

Крім того, зазначила, що укладання угоди є добровільним, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також ОСОБА_4 зазначила, що цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які їй були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Захисник ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також просила затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання, зазначила, що їй відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

При цьому, судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені їй судом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, суть обвинувачення та вид покарання, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України: ступеню тяжкості злочину, який згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, конкретним обставинам справи, особі обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні малолітнього сина 2025 року народження, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття обвинуваченої, беззастережне визнання нею своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, відсутність обтяжуючих покарання обставин, за наявності обставин, що пом`якшують покарання суд вбачає підстави для призначення узгодженого сторонами покарання в межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів і на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертизи №2708 від 26.02.2025 у розмірі 10177 (десять тисяч сто сімдесят сім) грн. 92 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,314,368,370,373,374,468, 469, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 травня 2025 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_3 , та прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №2708 від 26.02.2025 у розмірі 10177 (десять тисяч сто сімдесят сім) грн. 92 коп.

Речові докази по справі:

- особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 7,943 гр., яка перебуває на зберіганні в УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим, про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1