Провадження № 1-кс/369/2761/25
УХВАЛА

24.09.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 18.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся прокурор, в якому просив накласти арешт на скутер марки «Yamaha Jog», сіро-чорного кольору, він-код НОМЕР_1 , без номерних знаків, вилучений в ході проведення огляду 18.09.2025 з 13 год 30 хв по 14 год 00 хв на ділянці території, що розташована за адресою: Київська область Фастівський район, м. Боярка, вул. Михайла Грушевського буд. 39, поблизу приміщення в якому знаходиться «Центр надання адміністративних послуг м. Боярка», біля стіни даного приміщення, у внутрішньому дворику. Вилучений транспортний засіб зберігається у ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 22.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000695 від 18.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до відділу ЧЧ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що в період часу з 17.09.2025 по 18.09.2025 невідома особа заволоділа скутером «Yamaha Jog», що був розташований за адресою: Київська область, Бучанський район с. Крюківщина вул. Дружби поблизу буд. 2. (ЖЕО 24102 від 18.09.2025)

В ході проведення огляду 18.09.2025 в період часу з 13 год 30 хв по 14 год 00 хв на ділянці території, що розташована за адресою: Київська область Фастівський район, м. Боярка, вул. Михайла Грушевського буд. 39, поблизу приміщення в якому знаходиться «Центр надання адміністративних послуг м. Боярка», біля стіни даного приміщення, у внутрішньому дворику виявлено та вилучено скутер марки «Yamaha Jog», сіро-чорного кольору, він-код НОМЕР_1 , без номерних знаків.

На праві власності без відповідної реєстрації скутер марки «Yamaha Jog», сіро-чорного кольору, він-код НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.09.2025 вилучений в ході проведення огляду місця події скутер марки «Yamaha Jog», сіро-чорного кольору, він-код НОМЕР_1 , без номерних знаків, визнаний речовим доказом в матеріалах кримінального провадження, про що відповідно винесено постанову.

У даному випадку на вище вказані речі, необхідно накласти арешт на речові докази для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.

У даному випадку вказане майно у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

В судове засідання прокурор та особа, щодо майна якої розглядається клопотання, не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Прокурор надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні вказаного клопотання з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оскільки в клопотанні не зазначено та з поданих до клопотання доказів судом не встановлено, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування обмеження у користуванні та розпорядженні майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, водночас судом було встановлено, що такий арешт майна призведе до надмірного обмеження права власності особи без достатніх для цього підстав, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 175, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 18.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову у арешті майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1