УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 Справа №607/21063/24 Провадження №1-кп/607/110/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представників потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8

під час судового розгляду в приміщенні суду в м. Тернополі у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001065 від 01 травня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0001065 від 01 травня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, у зв`язку із тим, що до закінченням строку дії вказаного запобіжного заходу, неможливо завершити розгляд даного кримінального провадження, враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати. В обґрунтування зазначеного клопотання вказує, що метою продовження строку застосування запобіжного заходу тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла та її представники у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема обґрунтовуючи свою позицію ризиком того, що перебуваючи на волі обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на потерпілу, допит якої в судовому засіданні ще не відбувся.

Захисник у судовому засіданні щодо клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Водночас клопотав у разі необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, яка вважає за необхідне продовжити строк застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку потерпілої та її представників, які підтримують клопотання прокурора, а також обвинуваченого та його захисника, які просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до шістдесяти днів з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2024 стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого в подальшому було продовжено ухвалами від 25.07.2024, 19.09.2024, 12.11.2024, 08.01.2025, 24.02.2025, 10.04.2025, зокрема востаннє ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2025, до 01 серпня 2025 року.

При вирішенні клопотання щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає, що не вбачає доцільності у зміні раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Суд вважає, що раніше застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Водночас суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке носить підвищену суспільну небезпеку та яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, який спричинив загибель людини і санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Окрім того, ризики, визначені в ухвалах суду про застосування та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ризики того, що обвинувачений зможе: ухилятися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини та за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та вид покарання, яке йому загрожує, ОСОБА_4 може умисно переховуватись від суду, з метою уникнення від відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні є те, що на даній стадії розгляду справи її допит не відбувся, а перебуваючи на волі, та не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з певними особами, матиме змогу чинити на неї тиск з метою примушування до зміни наданих раніше показань або відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконання, що заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд вважає виправданим подальше тримання під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до двох місяців, відмовивши в задоволенні клопотання сторони захисту.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, ч.ч. 1, 2 ст. 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23:59 год 12 вересня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1