Справа № 142/811/24
Провадження №11-кп/801/575/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого- судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 18 вересня 2024 року, за апеляційною скаргою прокурора Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Піщанського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: смт Піщанка, Піщанський район, Вінницька область; місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє згідно вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року за ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 ( один) місяць,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, з врахуванням вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року, ОСОБА_7 призначено, за правилами п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 20 (двадцять) днів.

Зараховано в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено рахувати з дня ухвалення вироку - з 25 лютого 2025 року.

установив:

16 вересня 2024 року орієнтовно о 22:00 год., між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які спільно проживають та ведуть господарство, тим самим, перебувають у близьких відносинах, на подвір`ї території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , сталася суперечка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, своєю правою рукою наніс один удар у ліву сторону обличчя ОСОБА_10 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 075 від 18 вересня 2024 року, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі зліва, на нижньому повіці лівого ока та в ділянці лівого нижнє щелепного суглобу з переходом на ліву щоку.

Ушкодження утворилися від дії тупого-твердого предмету(ів), з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей у морфологічній характеристиці ушкоджень та згідно даних описової частини висновку експерта, за своїми морфологічними властивостями, відповідають строку їх утворення який вказаний у постанові призначення судово-медичної експертизи, тобто 16 вересня 2024 року, що не суперечать показам громадянки ОСОБА_10 .

Ушкодження у громадянки ОСОБА_10 згідно п. 2.3.1.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 № 6, мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, тому за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дізнанням дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, з врахуванням вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року, ОСОБА_7 призначено, за правилами п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 20 (двадцять) днів.

Зараховано в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено рахувати з дня ухвалення вироку - з 25 лютого 2025 року.

Не погодившись з постановленим вироком, прокурор Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини, просив вирок Піщанського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначивши покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Виключити з резолютивної частини вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року посилання на застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням положень встановлених п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 9 (дев?ять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня проголошення вироку.

Апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не дотримався вимог ст.ст. 65, 71 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначивши покарання, яке не відповідає загальним засадам призначення покарання.

Установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_10 , тобто після постановлення вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року та до повного відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 ( один) місяць.

Із довідки виданої ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», яка міститься в матеріалах кримінальної справи № 142/811/24, дослідженої під час судового розгляду, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 прибув до установи 04.11.2024 із Тульчинського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області для відбування покарання.

Таким чином, невідбута частина покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року станом на 25 лютого 2025 року, тобто на день постановлення вироку у вказаній справі, складає 9 (дев?ять) місяців 8 (вісім) днів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив змінити вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України), думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які частково підтримали апеляційну скаргу прокурора в частині зменшення строку громадських робіт до 160 (ста шістдесяти) годин, в решті вирок суду першої інстанції просили залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора - підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в апеляційному порядку прокурором не оспорюються.

Перевіривши доводи щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, який суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, однак, при призначенні покарання недодержався вимог ст.ст. 65, 71 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначивши покарання, яке не відповідає загальним засадам призначення покарання.

Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені 16.09.2024 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_10 , тобто після постановлення вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 10.09.2024 та до повного відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Частиною першою ст. 71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Із довідки виданої ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», яка міститься у матеріалах кримінальної справи № 142/811/24 та яка досліджена під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 прибув до установи 04.11.2024 із Тульчинського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, для відбування покарання.(а.с. 98)

Таким чином, невідбута частина покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 10.09.2024 станом на 25.02.2025, тобто на день постановлення вироку у вказаній справі, складає 9 (дев?ять) місяців 8 (вісім) днів.

Згідно ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин таких як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, колегія апеляційного суду вважає, що достатнім для виправлення ОСОБА_7 буде призначення покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, суд апеляційної інстанції,

ухвалив:

апеляційну скаргу прокурора Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 - задоволити.

Вирок Піщанського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням положень встановлених п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 9 (дев?ять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня проголошення вироку, а саме з 25 лютого 2025 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4