Справа № 731/368/25
Провадження № 1-кп/731/40/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області № 1 матеріали кримінального провадження № 0000183 від 03 червня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, уродженки м. Остер Козелецького району Чернігівської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, незаміжньої, не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючої, не має статусу особи з інвалідністю та учасника бойових дій, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02 червня 202 року, близько 11 годин 00 хвилин, перебуваючи на вході до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за нею не спостерігає потерпіла, відкривши гаманець, який залишила на східцях будинку потерпіла ОСОБА_5 , виявила паспорт громадянина України. Після цього у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне заволодіння паспортом громадянина України. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння паспортом, шляхом вільного доступу, таємно викрала із гаманця потерпілої ОСОБА_5 паспорт громадянина України, номер НОМЕР_2 , виданий 7415 24 вересня 2020 року на ім`я ОСОБА_5 . Після чого викраденим паспортом розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні паспортом громадянина України, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, 02 червня 2025 року, близько 11 годин 05 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на вході до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за нею не спостерігає потерпіла, відкривши гаманець, який залишила на східцях будинку потерпіла ОСОБА_5 , виявила банківську карту, видану на ім`я ОСОБА_5 . Після цього у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документа - банківської картки. Усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння банківською карткою, таємно викрала із гаманця потерпілої ОСОБА_5 офіційний документ - банківську картку AT «Ощадбанк» з номером НОМЕР_3 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 , що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів та послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматів та відповідно до пункту 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абз. 2 ст. 1 Закону України «Про інформацію» є документом. У подальшому ОСОБА_4 викраденою банківською карткою розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та зазначила, що час, місце та спосіб вчинення нею кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені правильно та відповідають дійсності. Суду пояснила, що 02 червня 2025 року, в обідній час, перебуваючи на вході до будинку потерпілої в с. Озеряни, скориставшись тим, що за нею не спостерігає ОСОБА_5 , відкривши гаманець, який та залишила на східцях будинку, викрала звідти з корисливих мотивів банківську картку АТ «Ощадбанк» та паспорт ОСОБА_5 . Щиро розкаювалась, наголосила, що усвідомила протиправність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала обвинувачення, вказала, що 02 червня 2025 року вона в обідній час прийшла з базару, її покликав син, повідомивши що на подвір`ї стоїть жінка. Потерпіла вийшла, та побачила наочно знайому ОСОБА_4 , яка попросила попити води. Потерпіла зайшла в хату винесла обвинуваченій води, через деякий час виявила зникнення картки та паспорту. Звернулась до поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинувачену.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена, при чому її дії, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, а дії, що виразилися у незаконному заволодінні паспортом, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 357 КК України, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 не працює, за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судима; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за можливе призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченої, сприятиме запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Шкода, завдана кримінальними правопорушеннями, відсутня.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер НОМЕР_2 , виданий 24 вересня 2020 року, та банківську картку АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 , з номером НОМЕР_3 , передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору, потерпілій.

Суддя ОСОБА_1