Провадження № 1-кс/344/5938/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000179 від 11 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

28 серпня 2025 року представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000179 від 11 квітня 2023 року.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 23.05.2023 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області винесена ухвала по справі № 344/9021/23, якою задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000179 від 11.04.2023, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0671, площею 0,15 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом позбавлення (заборони) права розпоряджатися, відчужувати до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

26.10.2020 вказана земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру відповідно до розробленого в 2020 році ПП «Земексперт-ІФ» на підставі рішення 29 сесії 7 демократичного скликання Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 20.08.2020 року проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.08.2022, який зареєстровано в реєстрі 1463 (укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ), власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0671, площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 . Отже, Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.08.2022 та Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку підтверджують той факт, що власником даної земельної ділянки є ОСОБА_5 і вказана земельна ділянка набута ним у законний спосіб, а також те, що вказана ділянка не належить до земель лісового фонду. Дана обставина також підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

За таких обставин ОСОБА_5 на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.

Заявник вважає, що арешт на належну ОСОБА_5 земельну ділянку накладено необґрунтовано, з порушенням положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту.

Так, слідчий як на підставу про накладання арешту на земельну ділянку послався на те, що земельні ділянки, перелічені у клопотанні про арешт майна від 19.05.2023, частково накладаються на землі лісового фонду Верховинського районного лісгоспу.

20.08.2025 представник заявника було подано адвокатський запит до ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківської області стосовно отримання інформації щодо «накладання» меж земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:001:0671 на землі лісового фонду, надання відомостей з Публічної кадастрової карти щодо зазначеної земельної ділянки.

26.08.2025 ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківської області направлено заявнику відповідь № 29-9-0.221-4139/0/2-25 на адвокатський запит, з якого вбачається що відповідно до актуальних відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0671, яка розташована за адресою: присілок Середній Грунь, с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, розміщується без перетинів з іншими об`єктами Державного земельного кадастру (земельними ділянками, відомостями про обмеження), інформаційно-довідковий шар «Ліси» на території с. Кривопілля в місці розташування зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0671 не відображається.

Додатковим підтвердженням того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0671 розміщується без перетинів з іншими об`єктами Державного земельного кадастру є відомості з публічної кадастрової карти що місця розташування земельної ділянки :01:001:0671.

Також слідчий не надав достатніх і належних доказів, що земельна ділянка, належна ОСОБА_5 , була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що дане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій або є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення. Слідчим взагалі не долучено жодного доказу, який би давав підстави припускати те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0671 площею 0,15 га знаходиться в межах лісового фонду чи те, що підстави її набуття будь-яким чином стосуються подій, з приводу яких зареєстровано кримінальне провадження № 0000179.

На момент звернення до суду з клопотанням про скасування арешту з земельної ділянки жодній особі не повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б на даному етапі давали підстави вважати, що власник майна, який на даний час володіє земельною ділянкою, якимось чином причетний до вчинення кримінального правопорушення. Крім того, долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження не доведено наявність ризиків, а саме того, що незастосування заборони на використання та розпорядження майном може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

ОСОБА_5 вважає, що доводи, зазначені в ухвалі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2023 по справі № 344/9021/23 про накладення арешту з метою збереження речових доказів та недопущення їх зникнення, є необґрунтованими, так як судом та слідчим у клопотанні про накладення арешту не зазначено підстави і мету відповідно до положень статей 170 Кримінального процесуального кодексу України. Відсутнє відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні № 0000179, відсутні належні підстави визнання вказаного майна речовим доказом, жоден із наданих документів не підтверджує та не доводить обставин, викладених слідчим у клопотанні щодо причетності земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0671 до подій, з приводу яких проводиться слідство (зокрема, відсутні будь-які підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України: що земельна ділянка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи об`єктом кримінально протиправних дій).

Зважаючи на вищевказане, оскільки в арешті належного ОСОБА_5 нерухомого майна (земельної ділянки) немає потреби та незаконне перебування під обтяженням належного нерухомого майна обмежує права власника майна щодо вільного володіння, користування, арешт, накладений на земельну ділянку, підлягає скасуванню. Тривалість даного заходу забезпечення кримінального провадження впливає на права власника, так як накладенням арешту на земельну ділянку його позбавлено права на використання її за призначенням, а саме для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, фактичне обмеження права власності ОСОБА_5 , якого будь-який статус у цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування не визначений, а також відсутність у заявника можливості користуватися земельною ділянкою, з метою ведення особистого селянського господарства, порівняно із завданням кримінального провадження, що в свою чергу покладає на власника необґрунтоване та непропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, тому немає підстав та доцільності перебування земельної ділянки під арештом.

Враховуючи наведене, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2023 по справі № 344/9021/23 (провадження № 1-кс/344/3602/23) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000179 від 11.04.2023, якою накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0671 площею 0,15 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28 серпня 2025 року, дане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги клопотання у повному обсязі на підставах, викладених у клопотанні, просив клопотання задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні просила у задоволенні клопотання відмовити, пояснила, що у разі скасування арешту, накладеного на земельну ділянку, що належить на праві власності заявнику, є ризики ускладнення проведення досудового розслідування, необхідних слідчих дій. Також 11 вересня 2025 року у даному кримінальному провадженні була призначена судова земельно-технічна експертиза.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання,, виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 17 серпня 2022 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстровано в реєстрі 1463, між ОСОБА_6 , Продавцем, та ОСОБА_5 , Покупцем, згідно якого Продавець передає у власність Покупця земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0671 площею 0,15 га, яка розташована за адресою: присілок Середній Грунь, с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, а Покупець приймає у власність вищевказану земельну ділянку та зобов`язується сплатити за неї грошову суму, обумовлену договором.

З відповіді ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківської області від 26.08.2025 вбачається, що відповідно до актуальних відомостей Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0671, яка розташована за адресою: присілок Середній Грунь, с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області розміщується без перетинів з іншими об`єктами Державного земельного кадастру (земельними ділянками, відомостями про обмеження), інформаційно-довідковий шар «Ліси» на території с. Кривопілля в місці розташування зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0671 не відображається.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2023 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0671 площею 0,15 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом позбавлення (заборони) права розпоряджатися, відчужувати до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Постановою слідчого від 11 вересня 2025 року у кримінальному провадженні №0000179 від 11 квітня 2023 року призначено судову земельно-технічну експертизу щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0671.

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено у частині одинадцятій статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання заявника про те, що відпала потреба в арешті майна, оскільки досудове розслідування триває та арешт майна застосований з метою збереження речових доказів

Заявником у клопотанні не наведено достатньо доказів, що у подальшому в арешті майна відпала потреба, а також на даному етапі слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження. Арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речових доказів здійснено саме з метою забезпечення їх збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, клопотання є недоведеним на даній стадії досудового розслідування та передчасним, що не позбавляє права подання з належним обґрунтуванням після проведення усіх необхідних слідчих дій.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що заявником не доведено обставин, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 170, 171, 174, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000179 від 11 квітня 2023 року відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1