Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/333/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 401/2368/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Світловодської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, депутата Світловодської міської ради, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 25 (двадцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень, строком на 2 (два) місяці

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвали суду та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави застави у розмірі 331 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 000 000 гривень, строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_8 визначено суму застави, яка на думку сторони обвинувачення є не співрозмірною зі збитками заподіяними в результаті скоєння кримінальних правопорушень. Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні 6 корупційних кримінальний правопорушень. Згідно матеріалів кримінального провадження, діями підозрюваного завдано збитки Світловодській міській раді (територіальній громаді) на загальну суму 56 098, 68 грн у виді безпідставно завищених виконаних робіт, а також у результаті протиправних дій допущено загальну вартість будівельних робіт (дорожніх), що не відповідають якісним контрольованим показникам, робіт пов`язаних з їх влаштуванням на суму 950 812, 33 грн. Стороною обвинувачення вивчався майновий та сімейний стан підозрюваного, де з`ясовано, що у підозрюваного та членів його родини наявне нерухоме майно, транспортний засіб, доходи родини за 2024 рік склали 1164556 грн.. За таких обставин вважає, що слідчим суддею не у повному обсязі виконано вимоги ст.194 КПК України та необґрунтовано не задоволено в повному обсязі клопотання слідчого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 як начальник управління житлово-комунального господарства Світловодської міської ради був представником Замовника у договорах про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти в 2024 році. Предметом договорів було надання послуг з проведення поточних ремонтів доріг Світловодської територіальної громади. Ремонт проводився, проте відповідно до висновків експертів за результатами проведення судових будівельно-технічних експертиз, на досудовому розслідуванні було встановлено, що під час виконання вищевказаних договорів, безпідставно завищено виконання робіт на загальну суму 56098 грн. 68 коп. та не відповідають якісним контрольованим показникам на суму 950 812 грн. 33 коп. Вказані кошти були виділено останнім з місцевого бюджету.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та у службовому підробленні, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Світловодського районного суду Кіровоградської області від 01 липня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській областіпро продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000346 від 16.05.2024 на строк два місяці. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочини, які йому інкримінують, передбачають покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі, виїхавши за кордон (враховуючи передбачену законом можливість виїжджати йому за межі держави, як чоловіку старше 60 років) за допомогою закордонного паспорту. Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, перебування ОСОБА_8 на посаді начальника управління ЖКГ Світловодської міської ради, дало йому можливість вчинити умисні кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності, які пов`язані з корупцією, у зв`язку з цим вбачається наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуваючи на займаній посаді має право доступу до службових документів, які стосуються тендерних закупівель та має реальну можливість створити інші документи по епізодам кримінального провадження тощо. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_8 може незаконно впливати, як особисто, так і через знайомих, на свідків, експерта, спеціаліста, які проводили судові експертизи у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний скоїв ряд корупційних кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та з великою ймовірністю може продовжити у майбутньому свою злочинну діяльність. При визначені розміру застави, слідчий суддя врахував обставини вчиненого кримінального правопорушення, існуючі ризики, дані про особу підозрюваного, розмір задокументованих на даному етапі досудового розслідування збитків, а також практику Європейського суду з прав людини, а тому вважав доцільним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 25 (двадцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 гривень.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів та встановлено, що СВ ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000346 від 16.05.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

26.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

02.07.2025 слідчим суддею Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 25 (двадцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень.

31.07.2025 повідомлено про нову підозру за ч.5 ст.191 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується доказами, зібраними під час здійснення досудового розслідування, які дослідженні слідчим суддею.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час, за наявними доказами по справі, наявна обґрунтована підозра ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів.

При цьому, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для продовження запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

На даному етапі досудового розслідування долучені матеріали можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про, яку йдеться могла вчинити злочин, тому підозра стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, є обґрунтованою.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_8 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочини, які йому інкримінують, передбачають покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі, виїхавши за кордон (враховуючи передбачену законом можливість виїжджати йому за межі держави, як чоловіку старше 60 років) за допомогою закордонного паспорту. Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, перебування ОСОБА_8 на посаді начальника управління ЖКГ Світловодської міської ради, дало йому можливість вчинити умисні кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності, які пов`язані з корупцією, у зв`язку з цим вбачається наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуваючи на займаній посаді має право доступу до службових документів, які стосуються тендерних закупівель та має реальну можливість створити інші документи по епізодам кримінального провадження тощо. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_8 може незаконно впливати, як особисто, так і через знайомих, на свідків, експерта, спеціаліста, які проводили судові експертизи у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний скоїв ряд корупційних кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та з великою ймовірністю може продовжити у майбутньому свою злочинну діяльність.

На думку суду апеляційної інстанції, ризик переховування обвинуваченого від суду, є підтвердженим, оскільки тяжкість імовірного покарання можна вважати істотним фактором на підтвердження цього ризику. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000р, у рішенні ЄСПЛ «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Таким чином наявність доведених ризиків з урахуванням обставин правопорушення, за яким особі оголошено підозру, стадії досудового розслідування, висновки слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу на початковому етапі розслідування є виправданими та обґрунтованими.

Що стосується розміру визначеного слідчим суддею застави, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Також згідно з практикою ЄСПЛ, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на підозрюваного, та покликаний забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок підозрюваного злочину, а лише присутність останнього як на досудовому та і судовому слідстві.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, врахував рівень обґрунтованості підозри, доведеність існування ризиків, обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо ОСОБА_9 обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, кримінальне правопорушення за ч.4 ст.191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно з ч.5. ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається, зокрема, у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя задовольнив його частково та визначив мінімальний розмір застави 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України містить застереження про те, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застава в жодному разі не виконує функції покарання особи або ж відшкодування збитків, адже обрання цього заходу не означає доведення її вини, натомість її розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Кримінальний процесуальний закон саме на слідчого суддю (суд) покладає обов`язок під час визначення розміру застави перевіряти, чи він не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою вона може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

Таким чином необхідно виокремити обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу у вигляді застави та визначенні її розміру, серед яких: спосіб життя періодичність перетину кордону, наявність у підозрюваного соціальних зв`язків поза межами країни тощо; сім`я та особи на утриманні для призначення застави суд обов`язково повинен врахувати наявність на утриманні непрацездатних осіб або дітей; наявність або відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або законних джерел доходу (розмір офіційної заробітної плати, надходження від дивідендів, депозити в банках тощо); житло наявність у підозрюваного власного житла або такого, яке він законно орендує.

За приписами ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Застосовані загальні принципи щодо обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави наведені, зокрема, в рішенні у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року, де йдеться про те, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючим фактором, щоб позбавити його бажання втекти. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Також у рішенні «Істоміна проти України» від 13.01.2022 (заява 23312/15) Суд вважав, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції.

Натомість у даному провадженні встановлено, що відповідно до клопотання про обрання запобіжного заходу, підтриманого прокурором, а також апеляційної скарги прокурора, необхідність визначення застави в розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, обгрунтовується виключно тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та розміром імовірної заподіяної майнової шкоди. При цьому розмір застави, на визначенні якого наполягає прокурор, фактично тотожний розміру імовірної майнової шкоди. Інші обставини, які б давали підстави для визначення застави, яка виходить за межі, установлені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, ані у клопотанні слідчого, ані в апеляційній скарзі прокурора не наведені.

В то же час, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, зокрема, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_8 1 006 911, 01 грн., майновий стан підозрюваного наявність у володінні нерухомого майна, апеляційний суд вважає, що заставу у 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб слід збільшити до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідає приписам ч.5 ст.182 КПК України та здатен забезпечити достатні гарантії належної процесуальної поведінки з метою дисциплінування поведінки підозрюваного та мінімізації ризику можливого ухилення від органу досудового розслідування, прокурора чи суду.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом із цим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвалу суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвалу слідчого судді слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 182, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень,яку підозрюваний або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду (UA 0086310 в ДКС України м. Київ, , код банку отримувача (МФО) 820172 ), та надати документи, що підтверджують сплату застави прокурору та суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ч.5 ст.194 КПК України, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, слідчого та прокурора у кримінальному провадженні; не відлучатися за межі Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених обов`язків до 02.09. 2025 року.

Роз`яснити, що підозрюваний, не пізніше п`яти днів, з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, або прокурору. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, яка була сплачена на підставі ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року у розмірі 75 700 грн. слід повернути заставодавцеві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: