справа № 732/325/25
провадження № 1-кп/732/47/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

у присутності секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження № 0000019 від 03.02.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

У С Т А Н О В И В:

31 січня 2025 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, умисно наніс своїй співмешканці ОСОБА_5 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, один удар металевою кочергою в область лівої ключиці, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків з підшкірною гематомою в ділянці лівого плечового суглобу, плеча, передньої поверхні грудної клітки, які згідно висновку експерта № 82 від 17.02.2025 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що домашнє насильство означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 у відповідності до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від дачі показань відповідно до ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 теж відмовилася від дачі показань згідно із ст. 63 Конституції України, оскільки вона є особою, яка спільно проживає однією сім`єю з обвинувачем, але не перебуває з ним у шлюбі. Потерпіла лише повідомила, що наразі вона з обвинуваченим примирилася, і претензій до нього не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 .

Незважаючи на відмову обвинуваченого та потерпілої надавати покази, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених судом відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо в ході судового розгляду.

Дослідженням витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000019 від 03.02.2025 встановлено, що 03.02.2025 до ВП № 3 (м. Городня) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 31.01.2025 близько 18:00 год. в с. Великий Листвен Чернігівського району Чернігівської області, 1 пр. Шевченка, 4, співмешканець ОСОБА_4 наніс їй один удар кочергою по лівій ключиці в результаті чого заподіяв їй тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці з допустимим зміщенням, з яким була доставлена до КНП «Городнянська міська лікарня».

Згідно із протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.02.2025, встановлено про прийняття усної заяви від ОСОБА_5 про завдання їй 31.01.2025 під час вживання алкогольних напоїв тілесних ушкоджень співмешканцем ОСОБА_4 , а саме одного удару кочергою в область ключиці з лівої сторони.

Постановою слідчого СВ ВП №3 (м. Городня) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_6 від 13.02.2025 постановлено про уточнення анкетних даних потерпілої у всіх матеріалах вказаного кримінального провадження та зазначено, що правильним слід вважати ОСОБА_7 .

Згідно із висновком експерта № 82 від 17.02.2025 у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків з підшкірною гематомою в ділянці лівого плечового суглобу, плеча, передньої поверхні грудної клітки, котрі спричинені ударною дією тупого твердого предмету в тому числі і в результаті нанесення одного удару кочергою безпосередньо в ділянку ушкодження (по лівій ключиці) і в сукупності, як можливого наслідку одного травматичного впливу, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. Приймаючи до уваги морфологічні характеристики вище вказаного комплексу тілесних ушкоджень, то він міг утворитися не менш ніж за 2-3 доби, але не більше 7 діб до моменту обстеження і по давності утворення може відповідати даті 31.01.2025. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , утворення їх комплексу в результаті падіння на тверду поверхню з висоти власного зросту, є неможливим.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2025 за участю потерпілої ОСОБА_5 з відеозаписом до нього, з якого вбачається, що він був проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, статиста, інспектора-криміналіста, і який був переглянутий у судовому засіданні, встановлено, що потерпіла розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , а також відтворила механізм нанесення їй удару кочергою у ліву ключицю.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2025 за участю обвинуваченого (тоді підозрюваного) ОСОБА_4 з відеозаписом до нього, з якого вбачається, що він був проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, статиста, інспектора-криміналіста, і який був переглянутий у судовому засіданні, встановлено, що

обвинувачений (тоді підозрюваний) розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення та показав, яким чином він наніс удар кочергою ОСОБА_5 в область лівої ключиці.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Кримінальне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_4 , є умисним нетяжким злочином. Також суд враховує конкретні обставини справи, тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила про примирення з обвинуваченим і, що не має до нього претензій, поведінку самого обвинуваченого після вчинення злочину і те, що він щиро розкаявся.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується як спокійний, доброзичливий чоловік, багатьом жителям села допомагає рубати дрова, приходить на допомогу, поважає людей похилого віку, спиртних напоїв не вживає, зі сторони сусідів та жителів села скарг на нього не надходило; згідно із довідкою КНП «Городнянська міська лікарня» обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності протягом 2024-2025 років відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення відносно особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

У досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації зробив висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Враховуючи особу обвинуваченого, документи, які його характеризують, наявність обставин, що пом`якшують покарання, висновок досудової доповіді, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Також суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотань про їх застосування не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-374, 392, 393, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: металеву кочергу, яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №3 ( м. Городня) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1