Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4941/25
Провадження № 1-кс/332/365/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000608 від 14.09.2025 слідчим ОСОБА_3 клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000608 від 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Встановлено, що 13.09.2025, приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу буд. 2 по вул. Перспективній в м. Запоріжжі, переносив при собі предмет, схожий на кастет, тобто предмет, схожий на холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

13.09.2025, в період часу з 15-06 години до 15-12 години, на відкритій ділянці місцевості, поблизу буд. 2 по вул. Перспективній в м. Запоріжжя, було проведено огляд місця події, під час якого, було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме предмет зовнішні схожий на кастет.

14.09.2025 вищевказане майно визнано речовим доказом та визначено місце його зберігання.

Вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки являється предметом злочину, зберегло на собі його сліди, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З цих підстав у органа досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні збереження речових доказів, шляхом накладання арешту.

Від прокурора та слідчого надійшли заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із тим, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, що було вилучено у ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події 13.09.2025, а саме предмет зовні схожий на кастет.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1