УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000547 від 23.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000547 від 23.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення,з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, проведення експертних досліджень, запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, на речі, вилучені 17.09.2025 в період часу з 13 годин 33 хвилини по 14 годин 00 хвилин, в ході проведення обшуку транспортного засобу «Kia K5», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Європейська, поблизу буд. 91.

Слідчий ОСОБА_3 надав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі, вимоги якого просив задовольнити.

Також адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника ОСОБА_6 звернувся з заявою в якій заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000547 від 23.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.08.2025 до ч/ч відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, надійшли матеріали 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області разом з повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення з НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ, про те, що в ході проведення оперативних заходів було встановлено громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , який діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, на території м. Одеса, зокрема в Київському районі, підшукує осіб чоловічої статі, призивного віку з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 9000 доларів США до країн Європейського Союзу.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами за вказаним фактом встановлено, що причетними до вказаного кримінального правопорушення може бути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діє за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів.

Так, 17.09.2025 в період часу з 13 годин 33 хвилини по 14 годин 00 хвилин, в ході проведення обшуку транспортного засобу «Kia K5», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Європейська, поблизу буд. 91, було виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «IPhone Xs», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 та мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , з сім-карто. НОМЕР_7 (упаковано до сейф-пакету №ICR0134631); 100 банкнот номіналом 100 доларів США з ідентичними серійними номерами LB23277272G, та 6 банкнот номіналом 100 доларів США з серійними номерами PK88308567H, QL69811021B, PB61215146M, PK20035659C, PL87458013G, MK68660083C (упаковано до сейф-пакету №BУМ2009195); Ключ до автомобіля марки «BMW» (упаковано до сейф-пакету №BУМ2009196); Ключ з брелком, що містить напис «271» (упаковано до сейф-пакету №BУМ2009194); Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 та ключі до автомобіля «Kia K5», н.з. НОМЕР_1 (упаковано до сейф-пакету №ICR0134632); Транспортний засіб «Kia K5», н.з. НОМЕР_1 .

За результатами проведеного обшуку транспортного засобу «Kia K5», н.з. НОМЕР_1 , 17.09.2025 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення.

17.09.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення ймовірно може бути причетний ОСОБА_6 .

18.09.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню вказівками та наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

У свою чергу, позиція сторони обвинувачення щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, з огляду на правову кваліфікацію вчинених діянь за ознаками кримінальних правопорушень (ч. 3 ст. 332 КК України) вилучені грошові кошти а саме 6 банкнот номіналом 100 доларів США з серійними номерами PK88308567H, QL69811021B, PB61215146M, PK20035659C, PL87458013G, MK68660083C відповідають ознакам майна, здобутого кримінально протиправним шляхом. За таких обставин, слідчим суддею встановлено відповідність зазначених грошових коштів критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинених злочинів, є об`єктом протиправних дій та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також обґрунтованими є доводи клопотання про накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти банкноти номіналом по 100 доларів США з ідентичними серійними номерами LB23277272G, оскільки як було встановлено в ході судового засідання є саме тими коштами які зазначено в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 05.09.2025, та призначались для викриття протиправної діяльності ОСОБА_6 ..

Тому з метою належної перевірки даних обставин, вважає, що на даній стадії кримінального провадження арешт вилучених грошових коштів відповідатиме засадам розумності, оскільки докази сторони обвинувачення є вкрай вагомими.

Також слідчий суддя вважає, що вилучені мобільні телефони можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням дій щодо незаконного переправлення осіб через кордон) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Більш того, слідчий суддя зазначає, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених документів та технічний пристроїв, при цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000547 від 23.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України- задовольнити.

Накласти із забороною відчуження, розпорядження та користування, на речі вилучені в ході проведення обшуку транспортного засобу «Kia K5», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Європейська, поблизу буд. 91, а саме:

- мобільний телефон марки «IPhone Xs», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4

- мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , з сім-картою НОМЕР_7 (упаковано до сейф-пакету №ICR0134631);

- 100 банкнот номіналом 100 доларів США з ідентичними серійними номерами LB23277272G, та 6 банкнот номіналом 100 доларів США з серійними номерами PK88308567H, QL69811021B, PB61215146M, PK20035659C, PL87458013G, MK68660083C (упаковано до сейф-пакету №BУМ2009195);

- ключ до автомобіля марки «BMW» (упаковано до сейф-пакету №BУМ2009196);

- ключ з брелком, що містить напис «271» (упаковано до сейф-пакету №BУМ2009194).

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1