Справа № 137/565/15-к
Провадження №11-кп/801/594/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження №0000412 за апеляційними скаргами прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 12.06.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання, строк перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 28.12.2014 до 26.01.2016.

Строк відбуття покарання вирішено рахувати з моменту затримання на виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4154,85 грн.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000412 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційними скаргами прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 12.06.2023.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 від своєї апеляційної скарги відмовився.

До початку апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_7 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК та у порядку, встановленому КПК.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином.

Чинний п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мала місце 26.12.2014, тобто на даний час минуло більше 10 років, що є підставою для застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом встановлено, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09.05.2024 ОСОБА_7 був оголошений у розшук та в ході розшукових заходів 27.05.2024 обвинуваченого було розшукано та затримано.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилялась від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Разом з тим, у Постанові ВП ВС від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22) зроблено висновок про те, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

Отже, перебіг давності зупинявся 09.05.2024 та відновився 27.05.2024, що вказує на те, що строк давності зупинявся на 18 днів.

Таким чином, станом на момент подання клопотання захисника з дня вчинення кримінального правопорушення з урахуванням зупинення перебігу давності минуло 10 років 3 місяці 18 днів.

Обставин щодо переривання перебігу давності у зв`язку з вчиненням обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості не виявлено.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України.

Також колегія суддів зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 417 - 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 121 КК України, в порядку п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України скасувати.

Кримінальне провадження №0000412 закрити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4