Єдиний унікальний номер судової справи №678/156/25
Номер провадження №1-кп-678-37/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

дізнавача ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України) у кримінальному провадженні №0000233, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2025 року до суду надійшло вказане клопотання прокурора, згідно якого у провадженні СД відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження №0000233 від 27 травня 2017 року за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 травня 2017 року близько 14 год. на стаціонарному посту с. Бохни, розташованого на 320 км автодороги М-12 сполученням Стрій - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка, працівниками СР1111 Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області було зупинено автомобіль марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , жителя м. Володимир Волинський, Волинської області, в ході перевірки документів якого на вказаний транспортний засіб встановлено не відповідність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 зразку бланка свідоцтва, виготовленого підприємством, яке здійснює виготовлення даних зразків документів на території України. Так, під час досудового розслідування проведено ряд слідчих дій спрямованих на прийняття кінцевого законного рішення по справі та притягнення винних осіб до відповідальності, зокрема: проведено огляд місця події; допитано свідків щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, проведено судові експертизи, неодноразово, в порядку визначеному ст. 40 КПК України надавались доручення. На теперішній час в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні проведеними слідчими (розшуковими) діями, не представилося можливим встановити осіб, які вчинила дане кримінальне правопорушення. У даному кримінальному провадженні жодним особам про підозру не повідомлялось. Просить закрити кримінальне провадження №0000233 від 27 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подане клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Зокрема, у ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Системне тлумачення ст. 49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, установивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В силу п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Отже, за змістом положень ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі), наявність клопотання прокурора.

За наявності вказаних умов закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є обов`язком суду.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем / слідчим / прокурором усіх зібраних та перевірених доказів.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Судом встановлено, що 27 травня 2017 року до Летичівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області надійшов рапорт згідно якого, 27 травня 2017 року близько 14 год. на стаціонарному посту с. Бохни, розташованого на 320 км автодороги М-12 сполученням Стрій - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка, працівниками СРПП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області було зупинено автомобіль марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , жителя м. Володимир Волинський, Волинської області, в ході перевірки документів якого на вказаний транспортний засіб встановлено не відповідність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 зразку бланка свідоцтва, виготовленого підприємством, яке здійснює виготовлення даних зразків документів на території України (Т. 1 а.с. 2).

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 27 травня 2017 року, у цей день з 16 год. 15 хв. по 16 год. 40 хв. було проведено огляд місця події та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 та автомобіль марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 (Т. 1 а.с. 6).

Постановою слідчого СВ Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 27 травня 2017 року вилучений автомобіль марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та передано його на зберігання на майданчик утримання транспортних засобів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області (Т. 1 а.с. 10).

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2017 року накладено арешт на автомобіль марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного на праві власності ОСОБА_9 (свідоцтво САЕ НОМЕР_3 ), який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницької області, що по вул. І.Франка, 20 в смт Летичів Хмельницької області, з позбавленням права розпорядження та користування власником або іншим користувачем (Т. 1 а.с. 24-25).

Згідно листа Хмельницького НДЕКЦ МВС України № 19/123-5894 від 21 липня 2017 року, після проведення судової технічної експертизи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 було залишене для постановки на облік в колекції центру (Т. 1 а.с. 28).

Згідно висновку експерта № 124-Т від 21 липня 2017 року, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 не відповідає зразку, який використовується в Україні (Т. 1 а.с. 31-33).

Постановою слідчого СВ Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 21 серпня 2017 року вилучений автомобіль марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , якому роз`яснено зміст ст. 388 КК України (Т. 1 а.с. 34).

Згідно висновку експерта № 96-кдтз від 17 серпня 2017 року, ідентифікаційний номер кузова автомобіля марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 піддавався змінам. Ідентифікаційні позначення номера двигуна встановити неможливо у зв`язку із важкодоступним місцем розташування номерного майданчика. Зміни в ідентифікаційний номер кузова автомобіля вносились шляхом вварки металевої пластини з підробленим номером кузова, який складається із 18-ти символів (літер та цифр) латинського алфавіту « НОМЕР_4 ». Первинні ідентифікаційні позначення номера кузова встановити неможливо у зв`язку із відсутністю носіїв інформації (Т. 1 а.с. 38-41).

Як вбачається з розписки від 21 серпня 2024 року, ОСОБА_8 отримав на відповідальне зберігання автомобіль марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зобов`язався зберігати у такому стані, як отримав, до прийняття рішення у справі. Автомобіль буде зберігати за адресою: вул. Г. Косинки, 29, м. Володимир-Волинський, Волинської області, зміст ст. 388 КК України роз`яснено (Т. 1 а.с. 35).

10 березня 2025 року ухвалою суду витребувано з Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області відомості про місцезнаходження автомобіля марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зокрема, чи перебуває автомобіль на відповідальному зберіганні ОСОБА_8 чи інших осіб, та актуальне місце проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на час розгляду справи, відомості про місцезнаходження автомобіля марки «FORD» моделі «GALAXY», відсутні.

Таким чином, при направленні клопотання про закриття кримінального провадження до суду ні слідчим, ні прокурором не встановлено місцезнаходження речових доказів, що позбавляє суд можливості вирішити питання відповідно до ст. 84, 100 КПК України.

Слідчим Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області (на час прийняття процесуального рішення) ОСОБА_5 було допущено безпідставне повернення автомобіля ОСОБА_8 , що призвело до втрати речового доказу.

Окрім того, відповідно до заяви, ОСОБА_8 визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні (Т. 1 а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 керував транспортним засобом марки «FORD» моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі зміненим ідентифікаційним номером кузова та свідоцтвом про реєстрацію, яке не відповідає зразку, який використовується в Україні. Таким чином прокурором як процесуальним керівником не надана належна оцінка статусу ОСОБА_8 та якої шкоди йому завдано кримінальним правопорушенням.

Окрім того, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що досудове розслідування проведено не повно, оскільки з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по дату винесення постанови про закриття кримінального провадження (27 травня 2017 року) слідчим було проведено лише огляд місця події та призначено дві експертизи. Будь-яких інших дій у межах даного кримінального провадження не здійснювалось. Тобто слідчий не виконав усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин подій, доказів вчинення кримінального правопорушення, не визначився із статусом потерпілого у кримінальному провадженні, будь-яких документів, на підтвердження виконання вказаних чи інших слідчих (розшукових) дій, до суду не надав.

Окрім того, не вжито заходів для збереження речового доказу, який підлягає конфіскації в дохід держави, а слідчий своєю бездіяльністю сприяв втраті речового доказу, що потребує належної правової оцінки процесуального прокурора, яке в ході досудового розслідування залишено прокуратурою поза увагою. Вказані дії органів досудового розслідування та процесуального керівництва не сприяли повному, всебічному встановленню обставин вчинення дій, встановлення винних осіб та притягнення їх до встановленої законом відповідальності.

Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання закриття кримінального провадження хоча формально і підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», що набрав чинності 17 жовтня 2019 року, яким частину першу ст.284 КПК України доповнено пунктом 3-1 щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, але суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження, судом не може бути вирішено питання щодо речових доказів, які повинні були зберігатися на штраф майданчику, а без вирішення вказаного питання відповідно до ст. 100 КПК України, суд позбавлений можливості прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Вказані порушення унеможливлюють задоволення клопотання по суті та прийняття за його результатами законного, обґрунтованого і справедливого судового рішення.

Передача автомобіля на зберігання особі, як вчинила кримінальне правопорушення, його втрата за наявності роз`яснення обов`язків щодо належного зберігання автомобіля потребує відповідної правової кваліфікації вчинених дій та кримінальної відповідальності за вказані діяння, що також залишено поза увагою процесуальним прокурором, який подав клопотання до суду про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом втрати речового доказу.

Отже, у задоволенні клопотання про закриття слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 110, 284, 314, 369-372, 392-395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 388 КК України.

Про вжиті заходи повідомити суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1