Справа № 484/6867/24
Провадження № 1-кп/484/160/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайська Миколаївської області, громадянин України, не працює, має неповну середню освіту, розлучений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст.382 КК України,

УСТАНОВИВ:

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.01.2024, яка набрала законної сили 02.02.2024 у справі № 484/6663/23 ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без вилучення транспортного засобу. Копію вказаної постанови ОСОБА_5 отримав 23.01.2024.

В подальшому, 08.03.2024 о 23 год. 06 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Mazda 323, д.н. НОМЕР_1 , по вул. Молокова в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання судового рішення - невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В подальшому, 07.04.2024 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_2 , по вул. Одеській в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22.04.2024 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_2 , по вул. Одеській в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання судового рішення - невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В подальшому, 23.05.2024 о 23 год. 18 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_2 , по вул. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання судового рішення - невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В подальшому, 30.05.2024 о 05 год. 50 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_2 , по вул. Одеській в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання судового рішення - невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В подальшому, 21.07.2024 о 22 год. 10 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Mazda 323, д.н. НОМЕР_1 , по вул. О. Пчілки в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання судового рішення - невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В подальшому, 22.06.2024 о 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Mazda 323, д.н. НОМЕР_1 , по вул. Театральній в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22.06.2024 о 19 год. 37 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Mazda 323, д.н. НОМЕР_1 , по вул. Одеській в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання судового рішення - невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В подальшому, 27.07.2024 о 23 год. 33 хв. ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, відповідно до якої його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем Mazda 323, д.н. НОМЕР_1 , по вул. Виговського в м. Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак такі дії ОСОБА_5 були припинені, оскільки його зупинено працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання судового рішення - невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Поряд з цим, ОСОБА_5 , 19.10.2024 близько 23 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де розміщена його квартира АДРЕСА_3 .

В зазначений час, останній помітив, що біля під`їзду вказаного будинку припаркований автомобіль марки Toyota, модель Corolla, синього кольору, д.н. НОМЕР_3 , який знаходився на місці, яке він вважав своїм та в цей час у нього раптово виник умисел на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, діючи умисно, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, демонструючи байдуже ставлення до сталих норм суспільних відносин, ігноруючи усі правила поведінки особи в суспільстві та не дотримуючись їх, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки й моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилася у пошкодженні майна, перебуваючи в громадському місці, а саме: біля будинку № 1, що по вул. Івана Виговського в м. Первомайську Миколаївської області, підійшов до раніше згаданого автомобіля та наніс по вказаному авто не менше двох ударів дерев`яною битою, руків`я якої обмотане стрічкою для зручності тримання, яку завчасно приніс з собою, тим самим пошкодив його бокові дзеркала, після чого продовжуючи свої протиправні дії, з хуліганського мотиву, здійснив чотири постріли із засобу для стрільби - револьверу під патрон Флобера марки SAFARI, модель RF 431M, в бік вказаного авто, тим самим пошкодив його пасажирські дверцята.

У результаті вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_7 заподіяв механічні пошкодження автомобілю марки Toyota, модель Corolla, синього кольору, д.з. НОМЕР_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 4 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Поряд з цим, відповідно наказу начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 10.02.2021 № 88 о/с ОСОБА_4 прийнято на посаду інспектора ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області та має спеціальне звання - старший лейтенант поліції.

Так, 20.10.2024 ОСОБА_4 у зв`язку із виконанням службових обов`язків перебував поблизу буд. № 1, що по вул. Івана Виговського в м. Первомайськ Миколаївської області, у якості старшого групи реагування патрульної поліції, згідно графіку несення служби особовим складом Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, затвердженого начальником Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

У зазначений день, приблизно о 00 год. 30 хв., інспектор ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , під час виконання службових обов`язків, перебуваючи за вказаною адресою, приймав участь у затриманні в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 з метою доставлення останнього до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для складання протоколу про його затримання.

У цей же час, ОСОБА_5 , маючи умисел на залякування працівника правоохоронного органу, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, у форменому одязі, під час виконання останнім своїх службових обов`язків, перебуваючи перед ОСОБА_4 з дерев`яною битою в руках, умисно висловив погрози застосування насильства по відношенню до нього, висловившись «що візьме дещо та прийде до нього додому».

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, тобто погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений не визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Пояснив, що дійсно 19.10.2024 близько 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов у двір свого дому де побачив, що біля під`їзду припаркований автомобіль марки Toyota. ОСОБА_5 обурило те, що автомобіль припаркований у дворі а не на автомобільній стоянці, бо зранку, коли власники прогрівають автомобілі у дворі, це спричиняє незручності мешканцям будинку (шум, вихлопні гази), а тому він обурився, голосно та нецензурно виражався. Потім пішов до свого автомобіля, в якому взяв биту, яку йому подарували на день народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , тож він возив її у авто, а в той вечір вирішив занести додому, але коли проходив повз вищевказаний автомобіль Toyota, вирішив добитися, щоб власник переставив автомобіль. Для того, щоб спрацювала сигналізація, ОСОБА_5 вдарив ногою по колесу, але сигналізація не спрацювала. Тоді він ногами відбив дзеркала заднього виду на автомобілі, а потім, розтрощив уламки дзеркал, що лежали на землі, за допомогою бити. Після цього ОСОБА_5 достав із своєї сумки пістолет (револьвер марки Флобер, «пугач») та здійснив декілька пострілів в напрямок автомобіля. Від пострілів автомобіль отримав незначні подряпини, а його власнику потім було компенсовано всі збитки, тож він не має жодних претензій.

ОСОБА_5 визнає, що вчинив хуліганство, але вважає що його дії невірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України а не за ч. 1 вказаної статті. Обвинувачений та його захисник звернули увагу суду на те, що ОСОБА_5 не наносив і не намагався нанести будь-кому тілесних ушкоджень а бита, не є предметом спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки є сувенірною.

Щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 345 КК України, то ОСОБА_5 пояснив, що після того як прибули працівники поліції, його було затримано та до нього було застосовано кайданки. Безпосереднє затримання проводив саме потерпілий поліцейський ОСОБА_4 , проте обвинувачений заперечив будь які погрози працівнику поліції. Вважає, що фраза у обвинувальному акті «що візьме дещо та прийде до нього додому» перекручена, вирвана з контексту та не є погрозою. ОСОБА_5 пояснив, що поліцейський ОСОБА_4 , озброєний автоматом, висловив бажання попасти до ОСОБА_5 в квартиру, де перебувала його хвора мати та маленька дитина, а тому ОСОБА_5 обурився, і спитав, а як би сам поліцейський почувався, якби озброєна людина намагалася зайти до нього додому? Але, як стверджує сторона захисту, наданий суду відео аудіо запис не є безперервним, а тому неможна зрозуміти сенс розмови, яка відбувалася між обвинуваченим та потерпілим.

Щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України, то обвинувачений та його захисник вважають, що в даному випадку має місце намагання правоохоронних органів притягнути обвинуваченого до подвійної відповідальності, хоча заборона такого притягнення закріплена в статті 61 Конституції України. Сторона захисту вважає, що ОСОБА_5 вже поніс покарання за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 130, 126 КУпАП у виді штрафів на користь держави та адміністративних арештів, а тому про умисне невиконання судового рішення не може бути мови.

Захисник звернув увагу суду на те, що ОСОБА_5 не було заборонено керувати транспортними засобами, він був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови судді про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Тож на переконання захисника ОСОБА_5 міг керувати транспортними засобами, але в разі виявлення таких фактів мав бути притягнутий до відповідальності, що власне і відбувалося, проте за всі порушення обвинувачений вже поніс покарання, а тому притягнення його до відповідальності за умисне невиконання рішення суду буде подвійним притягненням до відповідальності, що є неприпустимим.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення, які узгоджуються з викладеним у обвинувальному акті. Цивільних позовів не заявляв.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, суд вважає, що вона повністю доведена іншими доказами у справі.

Так, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України повністю підтверджується наданими суду стороною обвинувачення копіями судових рішень (постанов), відповідно до яких 23.01.2024 у справі № 484/6663/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без вилучення транспортного засобу. Копію вказаної постанови ОСОБА_5 отримав 23.01.2024. Проте, будучи достовірно обізнаним про те, що судовим рішенням його позбавлено права керування транспортними засобами, ОСОБА_5 продовжив вчиняти адміністративні правопорушення, керуючи транспортними засобами. Докази притягнення до відповідальності містяться у т. 1 справи а.с. 198-221.

Позицію сторони захисту в даному випадку суд вважає помилковою з огляду на наступне.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Як установлено у ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

За матеріалами справи ОСОБА_5 систематично порушував Правила дорожнього руху, за що притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 124 та 126 КУпАП.

Така систематичність порушень Правил дорожнього руху, на переконання суду, свідчить про ухилення обвинуваченого від виконання судового рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років, про що йому було достеменно відомо, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України (погроза насильством працівнику поліції), повністю підтверджується показаннями допитаних судом потерпілого та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Всі наведені свідки та потерпілий є працівниками поліції, які прибули на місце події за викликом, та безпосередньо бачили та чули, як ОСОБА_5 , з битою в руках, поводячись зухвало та агресивно погрожував потерпілому поліцейському ОСОБА_12 . Ця словесна погроза мала дещо завуальований вигляд, відповідно до протоколу огляду відеозапису з бодікамери поліцейського від 26.10.2024 року (т. 1 а.с. 152), ОСОБА_5 говорить потерпілому ОСОБА_12 наступне: «не, я щас коє что возьму, буду уверенно чувствовать сєбя, токо я потом прийду домой к тєбє». Проте, з огляду на обстановку, в якій обвинувачений промовляє наведену фразу, а саме те, що ОСОБА_5 , зухвало поводячись, з битою в руці, не погоджується покласти биту на землю після неодноразових вимог поліцейського припинити хуліганські дії, проявляючи повну зневагу до представника влади, зневажливо, нецензурно висловлюється в бік поліцейського, то в даному випадку, суд вважає, що потерпілий мав всі підстави сприйняти сказане обвинуваченим саме як погрозу насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України підтверджуються протоколом огляду місця події від 20.10.2024 року та показаннями свідка ОСОБА_13 , мешканки будинку АДРЕСА_2 , яка безпосередньо бачила та чула, як ОСОБА_5 нецензурно кричав, пошкодив автомобіль та здійснив постріли. Свідок пояснила суду, що впізнала за голосом ОСОБА_5 , бо знає його як сусіда, а також свідок здійснила відеозапис подій на власний мобільний телефон. Цей відеозапис був досліджений судом. Через те, що з`йомка велася в нічний час, то відео є нерозбірливим, проте звуковий ряд співпадає з подіями, описаними в обвинувальному акті. Крім того, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/115-24/20076-В3 від 11.11.2024 року (т. 1 а.с. 191-197), голос і мовлення зафіксовані у фонограмах файлу, ймовірно належить ОСОБА_5 .

Також судом було допитано свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що випадково опинився у дворі будинку АДРЕСА_2 , в той час коли ОСОБА_5 вчиняв там хуліганські дії, але пояснив, що він впізнав саме ОСОБА_5 , як особу яка вчиняла ці дії, так як раніше знайомий з ним, разом відбували покарання в місцях позбавлення волі. Дії обвинуваченого свідок описав так, як про це зазначено у обвинувальному акті.

Об`єктивні обставини кримінального правопорушення - хуліганства, підтвердив і сам обвинувачений, який не погодився лише з кваліфікацією злочину за ч. 4 ст. 296 КК України.

Суд вважає, що кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, оскільки об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України не вимагає обов`язкового нанесення тілесних ушкоджень або спроб такого нанесення предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень.

Те, що ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії використовуючи биту та револьвер, здійснював постріли вгору та в бік автомобіля, за допомогою бити пошкодив дзеркала заднього виду автомобіля, при цьому намагаючись таким чином з`ясувати стосунки з власником цього автомобіля, невідомою для нього особою, та провокуючи його вийти до свого автомобіля, на переконання суду повністю відповідає складу кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним злочинів та особу підсудного, не судимого, за місцем проживання характеризується формально.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому статей КК України, поглинувши менш суворі покарання більш суворим.

З огляду на встановлені обставини та вид призначеного покарання, суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід покласти на підсудного судові витрати по справі, які складаються із вартості проведених під час досудового розслідування експертиз.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;

за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, а саме з 20 жовтня 2024 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2024 року по 11 серпня 2025 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, що складаються з вартості проведених по справі експертиз в сумі 13928 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн. 25 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.05.2023 року (справа № 484/5937/24, провадження № 1-кс/484/971/24).

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

дві бляшані банки, з яких одна порожня виробника «Львівське м`яке» об`ємом 0,5 л, інша повна банка виробника «Hike», які упаковано до картонної коробки та прикріплено бирку № 1; металевий предмет, зовні схожий на пістолет (револьвер) із маркуванням SAFARI RF 431 CALL 4 mm. FLOBERT, в барабані якого були предмети, зовні схожі на патрони, а саме 7 гільз та 1 патрон, які упаковано до картонної коробки та прикріплено бирку № 1; предмет, який зовні схожий на биту із написом «ДЕД ВСЕГДА ПРАВ», який упаковано до поліетиленового пакету та скріплено пломбою № В442420; пластикові частини уламків бокових дзеркал від автомобіля, які упаковано до сейф-пакету № PSP2315153 з подальшим їх зберіганням у Первомайському РВП ГУ НП в Миколаївській області - знищити;

чоловічу сумку чорного кольору, яку упаковано до сейф-пакету № PSP2315152 та автомобіль Mazda 323, д.н. НОМЕР_1 - повернути володільцю ОСОБА_5 ;

автомобіль марки Toyota, модель Corolla, д.н. НОМЕР_3 - повернути володільцю ОСОБА_15 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: