У Х В А Л А

03 червня 2025 року

м. Київ

справа № 454/2234/13-к

провадження № 51-1725зно19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 11 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2014 рокуза нововиявленими обставинами.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року апеляційну скаргуОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року - без зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року.

У заяві ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали Верховного Суду від 11 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), колегія суддів дійшла висновку про таке.

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження

за нововиявленими або виключними обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами подається у строк, передбачений ст. 461 КПК України, та повинна відповідати вимогам ст. 462 КПК України і особа, яка бажає скористатись правом на відповідний перегляд, має чітко вказати коли їй стало відомо про ці обставини з посиланням на них у відповідності до ст. 459 КПК України.

Відповідно до ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

Однак, в порушення вимог пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України заява ОСОБА_4 не містить обґрунтування для перегляду саме ухвали Верховного Суду від 11 квітня 2019 року з посиланням на обставини, що відповідно до ст. 459 КПК України є нововиявленими, що могли вплинути на вказане судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Заявник у своїй заяві, посилаючись на постанову Верховного Суду від 07 травня 2025 року у іншому кримінальному провадженні (справа № 463/11488/20), яку він отримав 20 травня 2025 року, не зазначає які обставини, на його думку, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України є нововиявленими обставинами у цьому кримінальному провадженні і суд якої інстанції першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин таколи йому стало відомо про ці обставини.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Верховного Суду від 11 квітня 2019 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року та ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, хоча звернувся саме до Верховного Суду про перегляд ухвали від 11 квітня 2019 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження, а тому відповідно до ст. 463 КПК України заявнику слід визначитись щодо судового рішення, яке він оскаржує в порядку ст. 459 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, на підставі ч. 3 ст. 464 КПК України Суд уважає за необхідне залишити її без руху і встановити строк для усунення недоліків.

Водночас Суд роз`яснює ОСОБА_4 , що у разі необхідності отримання правничої допомоги він може звернутися до відповідного центру з надання безоплатної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460- VI.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 462, 464 КПК України, Суд

постановив:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 11 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами залишити без руху та надати ОСОБА_4 строк для усунення вказаних недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали заяву буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3