Номер провадження:1-кс/521/2989/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання слідчого ВнП №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Кодимського району, Одеської області, громадянина України, Українця, з повною вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого, погодженого прокурором, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.

Слідчим СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідуванням по кримінальному провадженню №0000622 від 02.07.2025 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Так, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який цього ж дня затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ. Строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, який 15.03.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ. Строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, який 21.04.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, який 22.05.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-ХІ. Також, строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 , який 15.08.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № № 2500-IX. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №757/2022 від 16.11.2022, який 18.11.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №58/2022 від 06.02.2023, який 07.02.2023 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Законом №3275-ІХ затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, затверджений Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023. В подальшому строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, затверджений Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, яким строк дії воєнного стану в України продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року до 14 лютого 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, який 06.02.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3564-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року до 13 травня 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024, який 08.05.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року до 11 серпня 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024, який 23.07.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року до 10 листопада 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, який 29.10.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 11 листопада 2024 року до 08 лютого 2025 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, який 15.01.2025 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4220-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року до 09 травня 2025 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025, який 16.04.2025 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4356-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року до 07 серпня 2025 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, який 15.07.2025 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4525-ІХ, тобто з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року до 05 листопада 2025 року.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік осіб які наділені перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше початку липня 2025 року, керуючись злочинним умислом, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробив злочинний план, згідно якого здійснював ряд дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, доведення таких дій до кінцевого результату та керівництво такими діями.

Так, за встановленими в ході досудового розслідування обставинами, ОСОБА_5 , приблизно на початку липня 2025 року з метою реалізації свого злочинного умислу, відповідно до розробленого ним плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб вступив у попередню змову із ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 , в обов`язки якого входило підшукання осіб, з числа співробітників прикордонної служби, які за неправомірну вигоду погодилась би сприяти у безперешкодному перетині державного кордону України через пункт пропуску.

У зв`язку із цим, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, відповідно до розробленого ним плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, вирішив незаконно переправити через державний кордон України в межах пункту пропуску свого родича ОСОБА_8 , який являється особою призовного віку та підлягає державної мобілізації.

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , звернувся до ОСОБА_9 , який є службовою особою інспектором прикордонної служби 1-ї категорії 3-ї групи - перекладач відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, де в ході телефонної розмови запропонував останньому за грошову винагороду забезпечити безперешкодний перетин державного кордону України до Республіки Молдова, через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», особам чоловічої статті у віці від 18 до 60 років, які підлягають державній мобілізації, шляхом усунення перешкод та не перевірки в повному обсязі їх документів.

В свою чергу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність дій, які запропонував здійснити ОСОБА_7 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем.

Таким чином, 11.07.2025 приблизно о 14 год. 00 хв, ОСОБА_7 перебуваючи на Старосінній площі в м. Одеса, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_9 , з метою обговорення всіх обставин незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», шляхом усунення перешкод та не перевірки в повному обсязі документів вказаної особи.

Крім цього, під час особистої розмови ОСОБА_7 , висловив обіцянку про надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди у розмірі 7500 доларів США, за забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», а також зазначив, що якщо потрібно то він як військовослужбовець зможе особисто на своєму автомобілі перевезти особу через транзитну ділянку «Маяки-Удобне», до пункту пропуску «Старокозаче Тудора», таким чином усунити перешкоди, щодо незаконного переправлення особи.

Також під час розмови, ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_9 , що на зустріч із ним він приїхав разом із родичем особи, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, а саме із ОСОБА_5 .

В подальшому, 09.08.2025 приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи на Старосінній площі в м. Одеса, за попередньою домовленістю зустрілись із ОСОБА_9 , де під час розмови ОСОБА_7 , познайомив ОСОБА_9 із ОСОБА_5 , з метою обговорення подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України.

В подальшому під час зустрічі, ОСОБА_5 , надав вказівку ОСОБА_7 , відійти по своїм справам, так як він має бажання самостійно поспілкуватись із ОСОБА_9 , з приводу незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України, за надання неправомірної вигоди службовій особі в розмірі 7500 доларів США.

Крім цього, під час зустрічі ОСОБА_5 зазначив, що він знаходиться у дружніх відносинах із ОСОБА_7 , а тому весь зв`язок він буде тримати через нього, а також попросив ОСОБА_9 не затягувати із переправленням його родича через державний кордон України. Також в ході розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , домовились, щодо подальшої зустрічі та незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України.

У подальшому, 12.08.2025 приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_9 у мессенджер «WhatsApp» відписав ОСОБА_7 , смс-повідомлення, в якому він вказав, що все в силі, тому якщо особа бажає незаконно перетнути державний кордон то ОСОБА_8 , потрібно буде бути 13.08.2025 о 10 год. 00 хв. на АЗС «WOG», яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, вул. Маякська, 38-ий км, на що ОСОБА_7 , відповів, що дає згоду та повідомить вказану інформацію ОСОБА_5 .

Надалі, 13.08.2025 приблизно о 10 год. 00 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_5 , де в салоні автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , останній передав грошові кошти в сумі 7500 доларів США, які слугували як надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення останнім, в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного перетину державного кордону України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», громадянину ОСОБА_8 .

В подальшому працівниками правоохоронних органів було припинено протиправну діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння незаконному переправленю осіб через державний кордон України порадами, їх вчиненню порадами, вказівками, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Крім цього, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше початку липня 2025 року, керуючись злочинним умислом, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробив злочинний план, згідно якого здійснював ряд дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, доведення таких дій до кінцевого результату та керівництво такими діями.

Так, за встановленими в ході досудового розслідування обставинами, ОСОБА_5 , приблизно на початку липня 2025 року з метою реалізації свого злочинного умислу, відповідно до розробленого ним плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб вступив у попередню змову із ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 , в обов`язки якого входило підшукання осіб, з числа співробітників прикордонної служби, які за неправомірну вигоду погодилась би сприяти у безперешкодному перетині державного кордону України через пункт пропуску.

У зв`язку із цим, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, відповідно до розробленого ним плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, вирішив незаконно переправити через державний кордон України в межах пункту пропуску свого родича ОСОБА_8 , який являється особою призовного віку та підлягає державної мобілізації.

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , звернувся до ОСОБА_9 , який є службовою особою інспектором прикордонної служби 1-ї категорії 3-ї групи - перекладач відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, де в ході телефонної розмови запропонував останньому за грошову винагороду забезпечити безперешкодний перетин державного кордону України до Республіки Молдова, через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», особам чоловічої статті у віці від 18 до 60 років, які підлягають державній мобілізації, шляхом усунення перешкод та не перевірки в повному обсязі їх документів.

В свою чергу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність дій, які запропонував здійснити ОСОБА_7 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем.

Таким чином, 11.07.2025 приблизно о 14 год. 00 хв, ОСОБА_7 перебуваючи на Старосінній площі в м. Одеса, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_9 , з метою обговорення всіх обставин незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», шляхом усунення перешкод та не перевірки в повному обсязі документів вказаної особи.

Крім цього, під час особистої розмови ОСОБА_7 , висловив обіцянку про надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди у розмірі 7500 доларів США, за забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», а також зазначив, що якщо потрібно то він як військовослужбовець зможе особисто на своєму автомобілі перевезти особу через транзитну ділянку «Маяки-Удобне», до пункту пропуску «Старокозаче Тудора», таким чином усунити перешкоди, щодо незаконного переправлення особи.

Також під час розмови, ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_9 , що на зустріч із ним він приїхав разом із родичем особи, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, а саме із ОСОБА_5 .

В подальшому, 09.08.2025 приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи на Старосінній площі в м. Одеса, за попередньою домовленістю зустрілись із ОСОБА_9 , де під час розмови ОСОБА_7 , познайомив ОСОБА_9 із ОСОБА_5 , з метою обговорення подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України.

В подальшому під час зустрічі, ОСОБА_5 , надав вказівку ОСОБА_7 , відійти по своїм справам, так як він має бажання самостійно поспілкуватись із ОСОБА_9 , з приводу незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України, за надання неправомірної вигоди службовій особі в розмірі 7500 доларів США.

Крім цього, під час зустрічі ОСОБА_5 зазначив, що він знаходиться у дружніх відносинах із ОСОБА_7 , а тому весь зв`язок він буде тримати через нього, а також попросив ОСОБА_9 не затягувати із переправленням його родича через державний кордон України. Також в ході розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , домовились, щодо подальшої зустрічі та незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України.

У подальшому, 12.08.2025 приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_9 у мессенджер «WhatsApp» відписав ОСОБА_7 , смс-повідомлення, в якому він вказав, що все в силі, тому якщо особа бажає незаконно перетнути державний кордон то ОСОБА_8 , потрібно буде бути 13.08.2025 о 10 год. 00 хв. на АЗС «WOG», яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, вул. Маякська, 38-ий км, на що ОСОБА_7 , відповів, що дає згоду та повідомить вказану інформацію ОСОБА_5 .

Надалі, 13.08.2025 приблизно о 10 год. 00 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_5 , де в салоні автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , останній передав грошові кошти в сумі 7500 доларів США, які слугували як надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення останнім, в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного перетину державного кордону України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», громадянину ОСОБА_8 .

В подальшому працівниками правоохоронних органів було припинено протиправну діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

13.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Підозрюваного ОСОБА_5 затримано о 19 год. 30 хв. 13.08.2025 в порядку ст. 615 КПК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід. Також просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник заперечувала проти клопотання. Зазначила, що ОСОБА_5 не може перебувати в СІЗО через важкий емоційний стан. Нещодавно померла його онука через онкологію, і він витрати в усі статки на її лікування. Наразі Пастух сам захворів на онкологію та проходить променеву терапію, а тому перебування в СІЗО для нього є смертельним ризиком. Також на його утриманні перебуває дитина-інвалід, яка є дитиною його дружини він першого шлюбу. Зазначає, що розмір застави, про який клопоче прокурор не є виправданим. Розмір застави просила визначити в межах санкції статті.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду. Тобто, у положеннях даної статті наголошується на тому, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, вина особи не є ще доказаною. Відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд під час здійснення кримінального провадження, й зокрема під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу оцінюють докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Під час обрання запобіжного заходу суд не повинен досліджувати питання доведеності вини підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу не повинен обґрунтовувати вину особи, оскільки на вимогу п.1ч.1 ст.178 КПК України він лише оцінює вагомість доказів, або їх достатність, переконливість. У такому випадку, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, встановлює достатньо чи недостатньо доказів, наданих стороною обвинувачення щоб вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Досліджувати сутність доказів, викладених у клопотанні про застосування запобіжних заходів, або сутність доказів наданих стороною захисту, слідчий суддя не повинен. Фактично слідчий суддя перевіряє кількісну складову, а не якісну.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 369 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме - протоколами допитів свідків, протоколами оглядів речей та документів, протоколами обшуків, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Необхідно взяти до уваги, що вказане діяння має високу суспільну небезпеку, негативно впливає на економіку та соціальну сферу, руйнує моральні підвалини і цінності суспільства, негативно впливає на населення України, підриває авторитет країни, підвищує рівень злочинності. Останній відчуваючи свою безкарність, без застосування до нього суворого запобіжного заходу може і далі вчиняти аналогічні правопорушення.

Крім обґрунтованої підозри висунутої ОСОБА_5 існують ризики, що передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 КПК України.

-згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він займався незаконним переправленням осіб через державний кордон України та володіє знаннями і навичками незаконного перетинання кордону, так як усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років;

- згідно п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які наразі не виявлені органом досудового розслідування;

-згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки у зв`язку з врученням підозрюваному копій матеріалів, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Крім того, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них;

-згідно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду. Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме осіб, які організували вказану схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а отже, перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення;

-згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_5 буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою суд вважає, що вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України з урахуванням ч.4 ст. 182 КПК України.

Відповідно до положень ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Орган досудового розслідування просить визначити заставу у розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 2 119 600 гривень.

В судовому засіданні прокурор та слідчий жодним чином не обґрунтували підставу застосування саме такої суми розміру застави.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням майнового стану підозрюваного ОСОБА_5 , перебуває у віці 65 років, пенсіонер, має постійне місце проживання, ту обставину, відсутність належного рівня доходів у членів сім`ї підозрюваного, які можуть внести заставу, слідчий суддя доходить висновку про можливість визначення застави у розмірі 40 ( п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

При встановлені процесуальних обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного, слідчий суддя бере до уваги ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого ВнП №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південого регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 13.08.2025 року та діє до 11.10.2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 року складає суму 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, вважаючи зазначений розмір співмірним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

5)здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1