Справа № 485/1347/25
Провадження № 1-кс/485/291/25
УХВАЛА

іменем України

про продовження запобіжного заходу

04 вересня 2025 року м. Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Cнігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання прокурора Cнігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000239 від 06 липня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

03 вересня 2025 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів та покладення обов"язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що 03 вересня 2025 року Снігурівським відділом Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000239 від 06 липня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту вартою спливає 06 вересня 2025 року. Наразі, у зв`язку із тимчасовою відсутністю у Снігурівському районному суді суддів, уповноважених на розгляд кримінальних проваджень щодо неповнолітніх, неможливо у строк до закінчення терміну дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу провести підготовче судове засідання. Ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, такі як переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, не зменшились та продовжують існувати. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти існуючим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, просила суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд застосувати його підзахисному домашній арешт, але у нічний час, оскільки обвинувачений планує працевлаштуватись.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав захисника, зазначив, що має намір влаштуватись на роботу.

Законний представник обвинуваченого просила застосувати нічний домашній арешт посилаючись на те, що вона не працює та її син має намір працевлаштуватися з метою матеріального забезпечення родини.

Суд перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, прийшов до наступного.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000239 від 06 липня 20205 року, ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2025 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 06 серпня 2025 року (включно).

03 вересня 2025 року Снігурівським відділом Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000239 від 06 липня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту вартою спливає 06 вересня 2025 року.

Наразі, у зв`язку із тимчасовою відсутністю у Снігурівському районному суді суддів, уповноважених на розгляд кримінальних проваджень щодо неповнолітніх, неможливо у строк до закінчення терміну дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу провести підготовче судове засідання.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченимиКПК України.

Згідно з положеннями ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченомуглавою 18 КПК України.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, підозрюваного, обвинуваченого (п.п.1-12 ч.1 ст.178 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1ст.194 КПК України).

В свою чергу, метою судового розгляду відповідно до глави 28 КПК Україниє встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, зокрема:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду - беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з урахуванням його особистості, так, обвинувачений має вік 17 років, є випускником Снігурівського ліцею № 3, після завершення школи (до вчинення кримінального правопорушення) заходи до продовження навчання або заходи до працевлаштування не вживав, у вечірній час без контролю з боку батьків проводив час у компанії своїх знайомих. Інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене у вечірній час та у темну пору доби. У період вчиненого кримінального правопорушення обвинувачений проживав разом із повнолітнім братом, батьки неповнолітнього обвинуваченого тривалий час перебували в інших місцевостях. Відсутність стримуючих соціальних факторів у сукупності з обізнаністю про покарання, яке йому загрожує у разі засудження, вказує на наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- незаконно впливати на потерпілого свідків у кримінальному провадженні - обґрунтовується тим, що потерпілий ОСОБА_7 та свідки по справі є мешканцями м. Снігурівка, адреси проживання яких відомі обвинуваченому та його законному представнику. Викладене свідчить про реальну можливість впливу на вказаних осіб з метою зміни ними свідчень задля подальшого уникнення ОСОБА_4 покарання за вчинення тяжкого злочину, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення - ОСОБА_4 характеризується із негативного боку, палить, схильний до вживання спиртних напоїв, упродовж останнього року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, що свідчить при стійку антисоціальну поведінку та вказує на ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше його застосування.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, вони є достатніми на даній стадії для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На переконання суду запобігти існуючим ризикам неможливо шляхом застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та встановлення нецілодобового арешту.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зазначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Посилання обвинувченого, його захисника та законного представника на те, що він має намір працевлаштуватся, суд вважає безпідставними, оскільки, зі слів самого ж обвинуваченого, на теперішній час не має місця де його візьмуть на роботу.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.131, 132, 176-178, 181, 196, 331, 376 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Cнігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 листопада 2025 року (включно), із забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду, за винятком випадків слідування до місця укиття та перебування в укритті під час повітряної тривоги в умовах воєнного стану, та покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч .5 ст. 194 КПК України, визначити до 03 листопада 2025 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 04 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1