Справа № 638/8396/25
Провадження № 1-в/638/549/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», відносно засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

щодо приведення вироку Кремінського районного суду Луганської області від 09.08.2021 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року,-

У С Т А Н О В И В:

Державна установа «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», звернулась до суду із клопотанням про вирішення питання щодо приведення вироку Кремінського районного суду Луганської області від 09.08.2021 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 , вобґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_5 засуджений 09 серпня 2021 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.

Початок строку 27.09.2021 року, кінець строку 27.03.2026 року.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вироку Кремінського районного суду Луганської області від 09.08.2021ОСОБА_5 ,вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 30 грудня 2020 року завдав матеріальну шкоду потерпілій на суму 1407 грн. 12 коп. та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 10 березня 2021 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1666,67 грн., за епізодом від 15 квітня 2021 року завдав матеріальну шкоду потерпілій на суму 408,52 грн. що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на станом 01.01.2020 рік становить 2102,00 гривень та 01.01.2021 становить 2270,00 гривень.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений в судовому засіданні при вирішенні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, оглянувши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 09.08.2021 року ОСОБА_6 визнано винни у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. Вирок набрав законної сили 09.09.2021 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 27.09.2021 року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 під. 1 роз. ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. 00 коп., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1п. 169.1 ст. 169 роз. IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 01.01.2020 рік становить 2102,00 гривень та 01.01.2021 становить 2270,00 гривень.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, за який він був засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума матеріальної шкоди станом на момент вчинення правопорушення в 2020 році перевищує 2102,00гривень та в 2021 році перевищує 2270,00 гривень. В даному випадку за епізодами від 30 грудня 2020 року, від 10 березня 2021 року та від 15 квітня 2021 рокусума є нижчою, що свідчить про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 , від покарання, призначеного йому вироком Кремінського районного суду Луганської області від 09 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом від 30 грудня 2020 року) та за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із скасуванням кримінальної протиправності діяння.

Таким чином, подання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» про вирішення питання щодо приведення вироку Кремінського районного суду Луганської області від 09 серпня 2021 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає необхідним привести вирок Кремінського районного суду Луганської області від 09 серпня 2021року до вимог Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Кремінського районного суду Луганської області від 09 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом від 30 грудня 2020 року) та за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із скасуванням кримінальної протиправності діяння.

Привести вирок Кремінського районного суду Луганської області від 09 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», та вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Кремінського районного суду Луганської області від 09 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання в порядку приведення вироку Кремінського районного суду Луганської області від 09 серпня 2021 року до виконання.

Копії ухвали направити до ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1