УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/9943/25

Провадження №1-кс/712/3632/25

04 серпня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника (потерпілої) ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про проведення експертизи у кримінальному провадженні №0001805 від 24.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001805 від 24.05.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

05.03.2025, на підставі постанови слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , було проведено комісійну судово-медичну експертизу, за результатами якої складено висновок № 04-01/05 (далі Висновок експертизи).

У цьому Висновку експерти зазначили, що дії лікаря стоматолога-ортодонта ОСОБА_5 нібито не перебувають у причинному зв`язку з погіршенням стану здоров`я потерпілої, а патологічні зміни в суглобах нижньої щелепи мали місце нібито задовго до початку ортодонтичного лікування, що повністю суперечить дійсним обставинам справи. А тому вважаємо Висновок експертизи неповним, однобічним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства виходячи з наступного.

1. Порушення вимог до оформлення Висновку експертизи: 19.08.2024 слідчим СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про призначення комісійної судово-медичної експертизи, яка була направлена до КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи». У постанові було сформульовано 13 конкретних запитань, на які експерти повинні були надати вичерпні відповіді у межах висновку.

Відповідно до п. 3.4. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи (наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995), дослідна частина висновку повинна містити докладний опис процесу дослідження, усіх виявлених фактичних даних, а також методів та методик, що застосовувалися.

У дослідній частині Висновку експертизи експерти лише переповіли зміст наданих їм медичних документів, не зазначивши жодного опису проведеного дослідження чи застосованих методик. Відсутня навіть спроба викласти власні клінічні спостереження або незалежні висновки на підставі експертного аналізу.

Така побудова дослідної частини суперечить п. 3.4. Інструкції і свідчить про формальний характер виконання експертизи без належної професійної оцінки матеріалів справи.

2. Відсутність відповідей на більшість із поставлених запитань: згідно з п. 2.8. Інструкції та п. 25-26 Правил проведення комісійних експертиз (наказ МОЗ № 6), експерти зобов`язані дати вичерпні відповіді на всі питання, поставлені у постанові про призначення експертизи. У разі неможливості дати відповідь це має бути обґрунтовано у підсумках.

Із 13 запитань, поставлених слідчим, експерти надали відповідь лише на 3 перші, а решта 10 питань залишились без уваги або згадок у Висновку експертизи. При цьому експерти не зазначили причин, чому не надали відповіді на інші запитання.

Вказане є грубим порушенням п. 2.8. Інструкції, що дискредитує повноту експертизи та свідчить про її невідповідність завданням досудового розслідування.

3. Ігнорування спеціальних знань у суміжній галузі медицини: згідно з п. 2.8. Інструкції, у разі потреби залучення спеціальних знань у галузі, яка виходить за межі компетенції судово-медичного експерта, слід залучати фахівця відповідного профілю. Потерпілою неодноразово повідомлялось про наслідки у вигляді хронічного артриту обох скронево-нижньощелепних суглобів (СНЩС). З липня 2024 року проходить лікування у гнатолога ФОП ОСОБА_6 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) - спеціаліста, якого взагалі не було залучено до проведення експертизи. Ігнорування залучення вузькопрофільного спеціаліста - гнатолога, при наявності висновків про патологію СНЩС, є порушенням обов`язкової норми Інструкції. Це позбавляє експертизу належного рівня фаховості і ставить під сумнів будь-які висновки, зроблені експертами.

4. Додаткові обставини, які підтверджують необ`єктивність Висновку експертизи: під час допиту від 19.02.2025, що проведений у межах досудового розслідування, лікар не змогла чітко обґрунтувати призначення конкретної методики лікування, не послалася на жодні клінічні протоколи, стандарти або діючі накази МОЗ України. Ба більше, вона підтвердила, що не проводила МРТ, КТ або інші візуалізаційні дослідження до початку втручання в ділянку СНЩС, що є грубим порушенням стандартів лікування.

Також із показань свідка та наданих потерпілою документів випливає, що первинне лікування у ПП «3С+» проводилось за умов очевидної нестачі об`єктивної діагностики, без адекватного збору анамнезу, клінічної оцінки стану пацієнтки та формування індивідуального плану лікування.

Варто наголосити, що судово-медичні експерти, маючи доступ до протоколу допиту ОСОБА_5 , жодним чином не врахували його критичне значення під час аналізу обставин справи, не надали жодної оцінки обґрунтованості дій лікаря, не встановили відповідність її рішень діючим медичним стандартам, а також не вийшли за межі поверхневого опису клінічної ситуації. Таким чином, наявні дані свідчать про: суттєве ігнорування доказової бази (зокрема допиту лікаря та медичних записів) відсутність медико-правової оцінки порушень, допущених лікарем під час лікування недотримання методичних вимог щодо структури та повноти Висновку експертизи суперечності між встановленими фактичними обставинами та висновками експертів.

5. Суперечності Висновку експертизи, які свідчать про необ`єктивність його висновків: у Висновку судово-медичної експертизи № 04-01/05 експертами одночасно стверджується, що: медична карта амбулаторного хворого № 100117 чи будь-які інші надані для дослідження докази не містять даних про наявність у потерпілої будь-яких захворювань скронево-нижньощелепних суглобів (СНЩС) до початку ортодонтичного лікування (ст. 12 Висновку експертизи) · дії лікаря стоматолога-ортодонта ОСОБА_5 призвели до розвитку стійких органічних змін у суглобах та порушення функції жування (ст. 12 Висновку експертизи).

Таким чином, у Висновку експерти констатували наявність шкоди, яка виникла внаслідок дій медичного працівника, однак не надали належного висновку щодо причинно-наслідкового зв`язку між неналежним лікуванням і виникненням захворювання. Натомість експерти зробили узагальнене припущення про можливу «схильність» до патологій СНЩС у потерпілої, не підтверджену жодним об`єктивним або лабораторно-візуальним дослідженням, що суперечить фактичним медичним даним.

Це свідчить про: відсутність логічної послідовності у висновках експертів: якщо на момент звернення до лікаря ознак захворювання СНЩС не було, а після лікування вони з`явилися, то такий результат є прямим наслідком медичного втручання відмову експертів надати медико-правову кваліфікацію цим змінам, попри наявність усіх підстав вважати їх ускладненням, спричиненим порушенням стандартів лікування намір штучно розірвати причинно-наслідковий зв`язок, посилаючись на гіпотетичну «схильність до патологій», яка не має доказової бази в матеріалах провадження. Підсумовуючи, експерти вказали дві суперечливі позиції, викладені в одному й тому ж Висновку експертизи, які: не взаємоузгоджені між собою, не мають обґрунтованої медичної або правової оцінки, свідчать про відсутність неупередженого аналізу експертами всіх наданих їм матеріалів.

Таке формальне та суперечливе тлумачення обставин справи може призвести до викривлення фактів кримінального правопорушення, запобігання встановленню об`єктивних обставин та неможливості притягнення винної особи до відповідальності.

Крім того, відсутність у Висновку експертизи чіткого з`ясування питання про: момент виникнення патологічних змін у СНЩС зв`язок цих змін із лікуванням у ПП «3С+» роль медичного працівника у порушенні стандартів лікування - перешкоджає кваліфікованій оцінці ступеня тяжкості завданих ушкоджень та впливу порушень на розвиток хронічного захворювання.

Таким чином, встановлені у Висновку експертизи факти самі по собі свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями лікаря стоматолога-ортодонта ОСОБА_5 та шкодою, завданою здоров`ю потерпілої. Однак, з іншого боку, невизнання цього зв`язку експертами є порушенням обов`язку об`єктивного, повного і всебічного дослідження обставин, що прямо суперечить вимогам ст. 101 КПК України та п. 3.2., 3.4. Інструкції МОЗ № 6 від 17.01.1995.

6. Ігнорування інших ключових доказів: до матеріалів, переданих на дослідження експертам, крім іншого, входили оптичні носії інформації (DVD-R-диски) 3 шт., які містять записи, зафіксовані під час лікування ОСОБА_3 . У Висновку експертизи зазначено, що вказані носії переглянуто, однак у дослідній частині взагалі не наведено жодного опису чи аналізу записів, що є грубим порушенням вимог до форми та змісту експертного документа.

Диски мають надзвичайно важливе значення, оскільки на них відображено: стан СНЩС потерпілої до початку ортодонтичного лікування стан після встановлення брекет-системи стан після виникнення та загострення хронічного артриту СНЩС, вони дають змогу простежити динаміку зміни клінічного стану пацієнтки у прямому зв`язку з проведеним лікуванням, що є необхідною умовою для встановлення причинно-наслідкового зв`язку між медичним втручанням та шкодою здоров`ю.

Ігнорування експертами зазначених дисків: порушує п. 3.4. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, який зобов`язує фахівців дослідити всі надані матеріали із зазначенням методів аналізу та висновків свідчить про неповне дослідження доказової бази позбавляє слідство можливості об`єктивно оцінити розвиток патології в часі.

Належне врахування дисків може надати вагомі підстави для підтвердження саме медичної помилки або неналежної тактики лікування, внаслідок якої у потерпілої розвинулося тяжке хронічне захворювання.

З огляду на викладене, відсутність аналізу змісту дисків у Висновку експертизи є істотним недоліком, який зумовлює необхідність призначення повторної, об`єктивної судово-медичної експертизи, із залученням відповідного фахівця (гнатолога/щелепнолицьового хірурга) та дослідженням усього комплексу матеріалів, включно з візуальною динамікою захворювання.

Крім того, у Висновку експертизи експерти зазначили, що через брак достатніх доказів не можуть дійти остаточного висновку, але попри це сформували його. Водночас, експертами було проігноровано п. 2 ч. 3 ст. 69 КПК України, відповідно до якої останні мали можливість заявити клопотання про витребування додаткових матеріалів у т.ч. у лікуючого лікаря-гнатолога потерпілої для надання повного та об`єктивного Висновку експертизи.

Висновок експертизи побудований переважно на показаннях лікаря стоматолога-ортодонта ОСОБА_5 , щодо якої подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, та що суперечить вимогам неупередженості, адже така особа має особисту зацікавленість, її показання мають оцінюватися в контексті інших доказів. При цьому експерти не взяли до уваги те, що ОСОБА_5 частково визнала свою недбалість під час лікування потерпілої.

Висновок експертизи фактично ігнорує інші матеріали справи, які суперечать твердженням ОСОБА_5 . Експертами не розкрито обґрунтування щодо ключових питань причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_5 та наслідками у потерпілої (артрит скронево-нижньощелепного суглоба).

Таким чином, вважаємо, що Висновок експертизи є виключно формальним, суперечним, внаслідок чого неможливо встановити дійсних обставин справи.

З урахуванням викладеного, первинний Висновок експертизи: є неповним, оскільки не містить відповідей на 10 із 13 запитань, сформульованих слідчим є необ`єктивним, оскільки не враховує суперечливі показання у допиті лікаря, медичні стандарти та ступінь заподіяної шкоди є формальним, оскільки не містить методично обґрунтованого опису досліджень, діагностичних висновків та причинно-наслідкових зв`язків між діями лікаря і погіршенням стану здоров`я потерпілої містить узагальнені формулювання і викладені в неконкретній формі, що унеможливлює використання висновку як достовірного доказу у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, існує об`єктивна потреба у призначенні повторної комісійної судовомедичної експертизи, з обов`язковим: новим складом експертів залученням лікаря-гнатолога як спеціаліста зі СНЩС повною відповіддю на всі питання, поставлені експертам аналізом усіх наданих матеріалів, зокрема протоколу допиту лікаря, записів лікаря-гнатолога, комп`ютерних томограм, сучасних методів лікування і нормативно-правових актів МОЗ.

Просить суд призначити у кримінальному провадженні № 0001805 повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Київському міському бюро судово-медичної експертизи (03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) або іншій установі, яка не проводила первинну експертизу.

Зобов`язати слідчого у межах ст. 93 КПК України витребувати у лікаря-гнатолога ФОП ОСОБА_6 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) усю медичну документацію, яка стосується діагностики та лікування ОСОБА_3 , та долучити ці документи до матеріалів кримінального провадження для надання їх експертам під час проведення повторної судово-медичної експертизи. 3

Забезпечити залучення до повторної комісійної судово-медичної експертизи лікаря-гнатолога або фахівця відповідного профілю.

На вирішення експертів поставити наступні питання: З яким клінічним діагнозом або медичними показаннями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила ортодонтичне лікування у ПП «3С+»? Чи були ці показання обґрунтованими з точки зору клінічної ситуації та стандартів медичної практики на момент початку ортодонтичного лікування потерпілої? Чи було проведено повний комплекс обов`язкових клінічних, інструментальних та лабораторних обстежень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до початку ортодонтичного лікування у ПП «3С+» відповідно до чинних клінічних настанов і стандартів МОЗ України? Якщо ні, то які саме діагностичні заходи не було здійснено, хто з медичних працівників (зокрема лікар стоматолог-ортодонт ОСОБА_5 ) допустив ці порушення, та до яких можливих і фактичних наслідків для здоров`я потерпілої це призвело? Чи відповідала тактика дій лікаря стоматолога-ортодонта ОСОБА_5 вимогам клінічної настанови щодо обстеження пацієнтів із асиметрією щелеп та підозрою на дисфункцію скронево-нижньощелепного суглоба (СНЩС)? Чи була обґрунтованою відмова від проведення комп`ютерної томографії СНЩС у потерпілої із встановленою асиметрією? Чи були у медичних працівників ПП «3С+» (зокрема у лікаря стоматологаортодонта ОСОБА_5 та лікаря-хірурга ОСОБА_7 ) клінічні підстави для направлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на консультацію до інших спеціалістів (наприклад, гнатолога, ортопеда, невролога, терапевта) до початку активної фази ортодонтичного лікування? Якщо так, то чи була така консультація організована, хто був зобов`язаний її ініціювати, та які наслідкидля потерпілої настали через її відсутність? Чи був розроблений та погоджений у ПП «3С+» план ортодонтичного лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до клінічної настанови, з урахуванням індивідуальних анатомічних та функціональних особливостей пацієнтки? Якщо були відхилення від нормативних вимог, то ким вони були допущені, чи був цей план узгоджений із з іншими спеціалістами (наприклад, гнатологом, ортопедом, неврологом, терапевтом, хірургом) та до яких наслідків це могло призвести або призвело? Чи містив такий план помилки, ризики або протиріччя щодо послідовності та обґрунтованості призначень (зокрема створення місця під імплантацію в активній фазі ортодонтичного лікування)? Чи надавала лікар-ортодонт ОСОБА_5 ОСОБА_3 повну, обґрунтовану, зрозумілу для неспеціаліста інформацію про характер, обсяг і можливі ризики ортодонтичного лікування, зокрема в контексті стану СНЩС, необхідності імплантації, ризику розвитку ускладнень? Чи була належним чином оформлена інформована згода пацієнтки перед початком лікування, згідно з чинними нормативними актами МОЗ України? Чи відповідали дії медичних працівників ПП «3С+» (зокрема лікаря стоматолога-ортодонта ОСОБА_5 та лікаря-хірурга ОСОБА_7 ) стандартам клінічної практики, положенням клінічної настанови, наказам МОЗ України та сучасним медичним знанням щодо ортодонтичного лікування пацієнтів із частковою адентією та асиметрією щелеп? Якщо ні, то які конкретно положення були порушені, в чому це проявлялося та до яких наслідків це призвело? Чи існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між неналежними діями або бездіяльністю медичних працівників ПП «3С+», у тому числі лікаря стоматолога-ортодонта ОСОБА_5 , під час діагностики, планування та проведення лікування, і розвитком у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічного артриту обох скронево-нижньощелепних суглобів? Якщо так, то які конкретні дії або бездіяльність стали безпосередньою причиною патології? Чи могли бути попереджені або значно зменшені наслідки у вигляді хронічного артриту обох СНЩС у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо до початку ортодонтичного лікування були б вжиті заходи відповідно до клінічної настанови, зокрема проведені відповідні дослідження (МРТ, КТ, телерентгенографія) та залучені суміжні фахівці (гнатолог, ортопед, невролог тощо)? Якщо так, то яких саме фахівців і які обстеження/заходи повинні були бути проведені? Чи відповідало клінічним стандартам проведення імплантації зубів у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період активної фази ортодонтичного лікування, та чи було надано потерпілій належне інформування щодо ризиків такого втручання? Хто з лікарів ПП «3С+» (зокрема лікар стоматолог-ортодонт ОСОБА_5 або лікар-хірург ОСОБА_7 ) не виконав належно ці обов`язки? Чи свідчать встановлені порушення у діагностиці, плануванні чи лікуванні потерпілої про неналежне виконання медичними працівниками ПП «3С+», зокрема лікарем-стоматологом-ортодонтом ОСОБА_5 та лікарем-хірургом ОСОБА_7 своїх професійних обов`язків, що призвело до тяжких наслідків для здоров`я, у розумінні ч. 1 ст. 140 КК України? Який ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді хронічного артриту обох скронево-нижньощелепних суглобів було спричинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок допущених лікарських порушень, відповідно до п. 1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995?

Заявниця в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Додатково вказувала, що після звернення до слідчого судді, клопотання про призначення повторної експертизи нею також скероване до органу досудового розслідування, однак слідчий напевне відмовить їй у вказаному клопотанні.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Слідча ОСОБА_4 скерувала до суду заяву про розгляд клопотання в її відсутність, також вказала, що на розгляд слідчої клопотання про призначення повторної експертизи у рамках кримінального провадження не надходило.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши заявницю, слідчий суддя доходить таких висновків.

В ході розгляду скарги встановлено, що СВ Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001805 від 24.05.2024 щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області надійшло звернення гр. ОСОБА_3 , 20.04.1995 про те, що у 2022 в результаті неналежного виконання професійних обов`язків медичним працівником стоматологічної клініки «Сучасна сімейна стоматологія», що за адресою: м. Черкаси вул. Надпільна, 289/1, заявниці спричинені тяжкі наслідки.

Постановою слідчого від 19.08.2024р. призначено комісійну судово-медичну експертизу та наданий висновок експерта № 04-01/05 від 05.03.2025 року.

Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК), експерт залучається для проведення експертизи, якщо для з`ясування обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, необхідні спеціальні знання. Порядок залучення експерта регулюється статтею 243 КПК.

Відповідно до ст.243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ст.244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Аналіз змісту положень КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме орган досудового розслідування повноважний вирішувати питання, пов`язані з призначенням експертизи за клопотанням потерпілого.

Згідно з ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, серед іншого, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно матеріалів справи, заявниця скерувала до слідчого клопотання про призначення повторної екпертизи у рамках кримінального провадження 0001805 і винесення слідчим постанови про відмову у даному клопотанні не встановлено.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий суддя вправі зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень.

Водночас, зобов`язання слідчого прийняти конкретне рішення за клопотанням потерпілої у кримінальному провадженні буде за своєю суттю фактичним втручанням в процесуальні повноваження слідчого.

Враховуючи викладене, клопотання про проведення експертизи у кримінальному провадженні №0001805 від 24.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України не підлягає до задоволення з одночасним роз`ясненням, що відповідно до ст.303 КПК України рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання потерпілого про проведення експертизи може бути оскаржено до слідчого судді для ефективного захисту прав та інтересів потерпілого на досудовому розслідуванні.

Керуючись ст. ст. 55, 220, 243, 244, 303-309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення експертизи у кримінальному провадженні №0001805 від 24.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Роз`яснити, що відповідно до ст.303 КПК України рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання потерпілого про проведення експертизи може бути оскаржено до слідчого судді для ефективного захисту прав та інтересів потерпілого на досудовому розслідуванні.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 07 серпня 2025 року