Справа № 183/9943/25
№ 1-кп/183/2337/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року Дніпропетровська обл.

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 25.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепине Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., громадянки України, маючу середньо-спеціальну освіту, малолітніх (неповнолітніх) дітей на утриманні не має, офіційно не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, та останній призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

13 серпня 2025 до Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, відносно ОСОБА_3 , засудженої 23 червня 2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин, яке прийняте до виконання.

15 серпня 2025 року фахівцем Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з обов`язками, які вона повинна додержуватись згідно зі ст. 37 КВК України, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та ознайомлена зі ст. 40 КВК України, згідно якої ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, а також їй були роз`яснені правові наслідки в разі ухилення від відбування покарання, а саме те, що вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, про що від неї було відібрано відповідну підписку.

15 серпня 2025 року засудженій ОСОБА_3 фахів`цем Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області вручене направлення до Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області, згідно якого вона повинна приступити до відбуття покарання з 18 серпня 2025 року.

Розпорядженням Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області № 259 від 18 серпня 2025 року ОСОБА_3 прийнято на роботу для відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт в Комунальному підприємстві «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради.

Згідно з повідомленням Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області від 19 серпня 2025 року, ОСОБА_3 18 серпня 2025 року до відпрацювання присуджених їй годин громадських робіт не приступила.

28 серпня 2025 року ОСОБА_3 надала фахівцю Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області письмове пояснення, що відпрацьовувати присуджені їй години громадських робіт вона не може, так як у неї не має часу у зв`язку з іншою неофіційною роботою, та їй винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання.

Згідно з повідомленням Комунального підприємства «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради від 18 вересня 2025 року, ОСОБА_3 станом на 16 вересня 2025 року до відпрацювання присуджених їй годин громадських робіт не приступила.

19 вересня 2025 року ОСОБА_3 в приміщенні Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, бажаючи ухилитися від відбуття покарання, надала письмове пояснення, що відпрацьовувати присуджені їй години громадських робіт вона не може наче б то у зв`язку зі станом здоров`я, у зв`язку з чим їй повторно винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання.

Згідно інформації, наданої Новомосковським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, станом на 23.09.2025 кількість невідпрацьованих годин громадських робіт засудженою ОСОБА_3 становить 150 годин.

Відповідно до ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в належній формі ознайомленою із порядком та умовами відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт, присуджених їй вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, будучи зобов`язаною додержуватися встановлених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, відмовилася від відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт, та з 18 серпня 2025 року по 23 вересня 2025 року до Комунального підприємства «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області не з`явилася, тим самим ухилилася від відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Письмовою заявою від 29.09.2025 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України (тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт), згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачена надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем мешкання зарекомендувала себе негативно, раніше судима.

Наведене характеризує обвинувачену ОСОБА_3 , як особу, яка не є суспільно небезпечною.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, їй за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк на строк два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 591 КК України, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, та останній призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

Покарання за вказаним вироком обвинуваченою не відбуте повністю.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, слід повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року.

При цьому суд звертає увагу на те, що ст. 72 КК України не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду.

Таке співвідношення може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами:

- за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України;

- з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

Так, невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року становить 150 годин громадських робіт.

За приписами ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи, зокрема, з такого їх співвідношення:

- пункт 1 одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, два дні обмеження волі, три дні виправних робіт та вісім годин громадських робіт; тобто двом дням пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт; відтак 150 годин громадських робіт відповідає 37,5 дням пробаційного нагляду;

- пункти 4, 5 - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, вісім годин громадських робіт; отож 150 годин громадських робіт відповідає 18,75 дням пробаційного нагляду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що обвинуваченій до покарання, призначеного за цим вироком, слід повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року з розрахунку 150 годин громадських робіт відповідає 18,75 дням пробаційного нагляду.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 р. у справі № 183/6033/25, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки вісімнадцять днів.

На підставі ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1