Провадження №11-сс/801/479/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави в кримінальному провадженні № 0000923 від 05.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2025 задоволено клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 09.08.2025 включно та визначено заставу в розмірі 121 120 гривень.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, у якій до підозрюваного ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2025 є необґрунтованою, невмотивованою, постановленою з істотним порушенням норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовільнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, 05.06.2025 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000923 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.06.2025 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мотивовано зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 підтверджено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені слідчим суддею дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також вірно зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше неодноразово судимого, одруженого, з постійним місцем проживання.

Колегія суддів бере до уваги, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Така обставина свідчить про стійкий протиправний спосіб життя підозрюваного та його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 522/5863/18 (провадження № 51-1804км19), наявність попередніх судимостей є важливою ознакою, що характеризує особу як таку, яка свідомо ігнорує вимоги закону, і може свідчити про ризик вчинення нового кримінального правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, та не буде відповідати завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому такий висновок слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у рішеннях якого, зокрема, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави в кримінальному провадженні № 0000923 від 05.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4