Справа № 357/4444/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000230 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, заміжньої, не працюючої, з середньо-спеціальною освітою, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , 2009 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці I «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі «PVP», включеного до таблиці І вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці I Переліку (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_3 21.03.2025 близько 17 години 40 хвилин, перебуваючи по вулиці Коцюбинського в місті Біла Церква, на землі незаконно придбала-знайшла пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, в якому містилася кристалоподібна речовина жовтого кольору. Пересвідчившись, що це психотропна речовина «PVP», оскільки має досвід вживання психотропних речовин, помістила даний пакет до пра вої кишені своєї куртки, де незаконно зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 21.03.2025 в період часу з 18 год. 23 хв. по 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 99 по вулиці Коцюбинського в місті Біла Церква Київської області, у ході проведення огляду місця події добровільно видала працівникам поліції пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком всередині якого містилася кристалоподібна речовина жовтого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP». Маса «PVP» у речовині складає 5,224 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 і обвинуваченою ОСОБА_3 , з участю захисника останньої адвоката ОСОБА_6 16 травня 2025 року, укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України віднесений до нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, зокрема, вимогам ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачена погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання та визнає відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3183 грн. 60 коп.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Водночас, враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який на переконання суду, має бути мінімальним .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 16 травня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 і обвинуваченою ОСОБА_3 , з участю захисника останньої адвоката ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй узгоджене в угоді покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Речові докази у справі:

- психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», маса якої у речовині складає 5,224 г, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_7