УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Емарі Естонія, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000978 від 18.10.2024,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000978 від 18.10.2024.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000978 від 18.10.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, але не пізніше 19.03.2024 у раніше знайомих між собою громадянкою України ОСОБА_5 та особою без громадянства ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи встановлений законодавством України провадження волонтерської діяльності, виник злочинний умисел на власне збагачення шляхом отримання прибутку від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги.

Так, реалізуючи спільний корисливий умисел, направлений на незаконне використання (продаж) з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, усвідомлюючи, що вони діють під час воєнного стану, ОСОБА_5 , з використанням власного мобільного номеру НОМЕР_1 в Інтернет месенджері «WhatsApp» 19.03.2024 створила групу «Auto для військових». При цьому, ОСОБА_5 також призначила адміністратором зазначеної групи ОСОБА_9 , який використовує мобільний номер НОМЕР_2 , та в подальшому розміщували оголошення про продаж транспортних засобів, кількість учасників якої станом на 20.11.2024 складала 99 користувачів. Крім цього, на підставі Рішення одноосібного засновника № 1 від 11.05.2023 БО «Благодійний фонд «Солідарність в дії» (3) на посаду директора на зазначеній організації призначено ОСОБА_5 згідно Наказу № 01 від 17.05.2023. При цьому, з метою прикриття своєї злочинної діяльності, БО «Благодійний фонд «Солідарність в дії» в особі директора ОСОБА_5 та фізична особа ОСОБА_10 (волонтер) уклали Договір про провадження волонтерської діяльності № 01072023 від 01.07.2023 (строк дії з 01.07.2023 по 01.07.2026). Відповідно до зазначеного договору, волонтер бере на себе зобов`язання безоплатно надати волонтерську допомогу як форму благодійної допомоги. В подальшому, відповідно до Протоколу № 2 загальних зборів учасників БО «Благодійний фонд «Солідарність в дії» (3) від 05.11.2024, на посаду директора зазначеної організації призначено ОСОБА_11 згідно поданих заяв.

Під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_12 , підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату отримав пропозицію від іншого військовослужбовця звернутись з даним питанням до ОСОБА_5 . У зв`язку із чим, в подальшому за допомогою телефонного зв`язку домовився з даною особою про придбання необхідного транспортного засобу.

Так, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (подана 08.09.2023 ОСОБА_13 ), 08.09.2023 водій ОСОБА_14 здійснила перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску «Шегені-Медика» митного посту «Мостиська» в зоні діяльності Львівської митниці та ввезла на територію України транспортний засіб марки «Nissan Navara», 2009 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «БФ «Інвіктус - сила нескорених» (), директором якого на той час був ОСОБА_15 . У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 01.02.2024 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж свідку ОСОБА_12 транспортного засобу марки «Nissan Navara», 2009 року виробництва, з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу у лютому 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_12 передав грошові кошти у загальному розмірі 205 000 гривень особисто ОСОБА_5 та 5 000 гривень перечислила його знайома шляхом безготівкового перерахунку на банківську картку ОСОБА_5 № НОМЕР_5 . Далі, в цей же час, знаходячись за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , з метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, ОСОБА_5 продала ОСОБА_12 транспортний засіб марки «Nissan Navara», 2009 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , загальною вартістю 210 000 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 202 701, 68 грн.

За аналогічних обставин у невстановлений досудовим розслідуванням час, військовослужбовець ОСОБА_17 підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, де проходить військову службу, отримав пропозицію від іншого військовослужбовця звернутись з даним питанням до ОСОБА_9 , у зв`язку з чим домовився про зустріч з останнім, який під час зустрічі на виконання спільного злочинного плану із ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_17 купити необхідний транспортний засіб. Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (подана 30.03.2024 ОСОБА_18 ), 30.03.2024 водій Sami Kolehmainen здійснив перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного посту «Устилуг» в зоні діяльності митного поста Волинської митниці та ввіз на територію України транспортний засіб марки «DATSUN», 1983 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_6 (SE), номер кузова НОМЕР_7 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «Благодійний фонд «Солідарність в дії» (далі - БО «БФ «Солідарність в дії»), директором якого на той час була ОСОБА_5 , а донором гуманітарної допомоги - особа без громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ). У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 29.05.2024 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж ОСОБА_17 транспортний засіб марки «DATSUN», 1983 року виробництва, з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу, 23.05.2024 та 29.05.2024 ОСОБА_17 через свою доньку перечислив шляхом безготівкового перерахунку грошові кошти у розмірі 90 000 гривень на банківську картку ОСОБА_9 № НОМЕР_8 . Далі, 29.05.2024 близько 17 год 36 хв., знаходячись на території місцевості Червоний Хутір у м. Києві, точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_19 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, продав ОСОБА_17 транспортний засіб марки «DATSUN», 1983 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_6 (SE), номер кузова НОМЕР_7 , загальною вартістю 90 000 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, тобто дії вчинені повторно. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 160 274, 36 грн.

Далі, військовослужбовець ОСОБА_20 підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, де проходить військову службу, отримав пропозицію від іншого військовослужбовця звернутись з даним питанням до ОСОБА_9 , у зв`язку із чим за допомогою телефонного зв`язку домовився із останнім про придбання необхідного транспортного засобу. Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (подана за допомогою автоматизованої системи реєстрації гуманітарної допомоги, КЕП: ОСОБА_5 , дата реєстрації: 04.07.2024 21:34:49), 06.07.2024 водій ОСОБА_21 здійснив перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску «Угринів-Долгобичів» митного посту «Угринів» в зоні діяльності Львівської митниці та ввіз на територію України транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», 2006 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_9 (LT), номер кузова НОМЕР_10 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «БФ «Солідарність в дії», директором якого на той час була ОСОБА_5 , а донором гуманітарної допомоги - особа без громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ). У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 08.07.2024 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», 2006 року виробництва ОСОБА_20 , з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу, 01.07.2024 та в інші невстановлені досудовим розслідуванням дні ОСОБА_20 самостійно, через свою дружину та невістку перечислили шляхом безготівкового перерахунку грошові кошти у загальному розмірі 148 100 гривень на банківську картку ОСОБА_9 № НОМЕР_8 . Далі, 08.07.2024 знаходячись на території СТО «Базар» у м. Києві, точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_19 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, продав свідку ОСОБА_20 транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», 2006 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_9 (LT), номер кузова НОМЕР_10 , загальною вартістю 148 100 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, тобто дії вчинені повторно. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 138 741, 81 грн.

Надалі, військовослужбовець ОСОБА_22 підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, де проходить військову службу, отримав пропозицію від іншого військовослужбовця звернутись з даним питанням до ОСОБА_9 , у зв`язку з чим за допомогою телефонного зв`язку домовився з останнім про придбання необхідного транспортного засобу. Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (подана за допомогою автоматизованої системи реєстрації гуманітарної допомоги, КЕП: ОСОБА_5 , дата реєстрації: 31.07.2024 13:53:14), 01.08.2024 водій Karkkainen Leo Martin здійснив перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного посту «Устилуг» в зоні діяльності Волинської митниці та ввіз на територію України транспортний засіб марки «Mercedes-Benz E 250 CDI», 2010 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_11 (EE), номер кузова НОМЕР_12 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «БФ «Солідарність в дії», директором якого на той час була ОСОБА_5 , а донором гуманітарної допомоги - особа без громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ). У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05.08.2024 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж ОСОБА_22 транспортного засобу марки «Mercedes-Benz E 250 CDI», 2010 року виробництва, з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу, 19.07.2024 та в інші невстановлені досудовим розслідуванням дні ОСОБА_22 самостійно перечислив шляхом безготівкового перерахунку грошові кошти у загальному розмірі 315 000 гривень на банківську картку ОСОБА_9 № НОМЕР_8 . Далі, 05.08.2024 знаходячись у м. Києві, точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_19 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, продав ОСОБА_22 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz E 250 CDI», 2010 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_11 (EE), номер кузова НОМЕР_12 , загальною вартістю 315 000 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, тобто дії вчинені повторно. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 331 724, 35 грн.

Далі, військовослужбовець ОСОБА_23 підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, де проходить військову службу, влітку 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, за адресою: АДРЕСА_2 , познайомився з ОСОБА_7 та під час спілкування виявилось, що даним питанням займається останній, який на виконання спільного злочинного плану із ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_23 придбати у нього необхідний транспортний засіб. Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (подана за допомогою автоматизованої системи реєстрації гуманітарної допомоги, КЕП: ОСОБА_5 , дата реєстрації: 15.10.2024 15:21:38), 15.10.2024 водій ОСОБА_24 здійснила перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску в зоні діяльності митного поста Львівської митниці та ввезла на територію України транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TOUREG», 2008 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_13 (ES), номер кузова НОМЕР_14 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «БФ «Солідарність в дії», директором якого на той час була ОСОБА_5 , а донором гуманітарної допомоги - особа без громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ). У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 12.10.2024 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж ОСОБА_23 транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOUREG», 2008 року виробництва, з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу, 12.10.2024 ОСОБА_23 через брата передав грошові кошти у загальному розмірі 7000 доларів США особисто ОСОБА_25 , що згідно курсу валют установлених НБУ на зазначену дату становить 290 500 гривень. Далі, у не встановлену досудовим розслідування дату, знаходячись у м. Києві, точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_19 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, продав свідку ОСОБА_23 транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TOUREG», 2008 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_13 (ES), номер кузова НОМЕР_14 , загальною вартістю 290 500 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, тобто дії вчинені повторно. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 304 564, 58 грн.

Далі, військовослужбовець ОСОБА_26 , підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, де проходить військову службу, отримав пропозицію від іншого військовослужбовця звернутись з даним питанням до ОСОБА_9 , у зв`язку з чим за допомогою телефонного зв`язку домовився з останнім про придбання необхідного транспортного засобу. Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою № НОМЕР_22 від 03.11.2024, 03.11.2024 водій ОСОБА_37 здійснила перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску в зоні діяльності митного поста Львівської митниці та ввезла на територію України транспортний засіб марки «Chrysler VOYAGER», 2007 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_15 (EE), номер кузова НОМЕР_16 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «БФ «Солідарність в дії», тимчасово виконуючим обов`язків директора якого на той час та донором гуманітарної допомоги була особа без громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ). У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 15.09.2024 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж ОСОБА_26 транспортний засіб марки «Chrysler VOYAGER», 2007 року виробництва, з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу, 15.09.2024 ОСОБА_26 через дружину передав грошові кошти у загальному розмірі 3500 доларів США особисто ОСОБА_25 , що згідно курсу валют установлених НБУ на зазначену дату становить 145 600 гривень.

Далі, у не встановлений досудовим розслідування день у листопаді 2024 року, знаходячись за межами м. Києва, точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_19 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, продав свідку ОСОБА_26 транспортний засіб марки «Chrysler VOYAGER», 2007 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_15 (EE), номер кузова НОМЕР_16 , загальною вартістю 145 600 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, тобто дії вчинені повторно. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 125 996, 80 грн.

Далі, військовослужбовець ОСОБА_27 підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, де проходить військову службу, отримав пропозицію від іншого військовослужбовця звернутись з даним питанням до ОСОБА_9 , у зв`язку з чим за допомогою телефонного зв`язку домовився із останнім про придбання необхідного транспортного засобу. Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (подана за допомогою автоматизованої системи реєстрації гуманітарної допомоги, КЕП: ОСОБА_5 , дата реєстрації: 02.01.2025 18:35:08), 03.01.2025 водій ОСОБА_28 здійснив перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного посту «Рава-Руська» в зоні діяльності Львівської митниці та ввіз на територію України транспортний засіб марки «Hyundai Santa Fe», 2007 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_17 (EE), номер кузова НОМЕР_18 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «БФ «Солідарність в дії», директором якого на той час та донором гуманітарної допомоги була особа без громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ). У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 06.01.2025 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж ОСОБА_27 транспортний засіб марки «Hyundai Santa Fe», 2007 року виробництва, з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу, 15.12.2024 ОСОБА_27 через дружину передав грошові кошти у загальному розмірі 4850 доларів США особисто ОСОБА_25 , що згідно курсу валют установлених НБУ на зазначену дату становить 203 312 гривень. Далі, 06.01.2025, знаходячись за місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_19 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, продав ОСОБА_27 транспортний засіб марки «Hyundai Santa Fe», 2007 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_17 (EE), номер кузова НОМЕР_18 , загальною вартістю 203 312 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, тобто дії вчинені повторно. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 197 921, 49 грн.

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, військовослужбовець ОСОБА_29 підшукуючи транспортний засіб для використання у Збройних силах України, де проходить військову службу, отримав пропозицію від іншого військовослужбовця звернутись з даним питанням до ОСОБА_9 , у зв`язку з чим за допомогою телефонного зв`язку домовився із останнім про придбання необхідного транспортного засобу. Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою № 25UA120001000Р5АН6 (подана за допомогою автоматизованої системи реєстрації гуманітарної допомоги, КЕП: ОСОБА_5 , дата реєстрації: 12.03.2025 12:31:16), 12.03.2025 водій ОСОБА_30 здійснив перетин державного кордону України без сплати мит за розмитнення транспортного засобу через пункт пропуску в зоні діяльності митного поста Львівської митниці та ввіз на територію України транспортний засіб марки «Chrysler VOYAGER», 2008 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_19 (EE), номер кузова НОМЕР_20 , як гуманітарну допомогу, отримувачем якої є БО «БФ «Солідарність в дії», директором якого на той час та донором гуманітарної допомоги була особа без громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ). У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 15.03.2025 вище вказаний транспортний засіб потрапив у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб являється гуманітарною допомогою, за попередньою змовою між собою, вирішили здійснити продаж ОСОБА_29 транспортний засіб марки «Chrysler VOYAGER», 2008 року виробництва, з метою отримання прибутку. Для придбання вищевказаного транспортного засобу, 15.03.2025 ОСОБА_29 шляхом безготівкового перерахунку перечислив грошові кошти у розмірі 63 000 гривень на банківську картку ОСОБА_5 № НОМЕР_5 та 500 доларів США особисто їй, що згідно курсу валют установлених НБУ на зазначену дату становить 20 925 гривень. Далі, в цей же час, знаходячись за невстановленою досудовим розслідуванням адресою у с. Нова Богданівка Київської області, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, достеменно розуміючи, що вищевказаний транспортний засіб ввезений на територію України як гуманітарна допомога, цільового надходження для потреб Збройних сил України, продала ОСОБА_29 транспортний засіб марки «Chrysler VOYAGER», 2008 року виробництва, іноземної реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_19 (EE), номер кузова НОМЕР_20 , загальною вартістю 83 925 гривень, тим самим отримавши прибуток від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, тобто дії вчинені повторно. Вартість даного транспортного засобу на дату визнання гуманітарною допомогою складала 127 029, 00 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, але не пізніше 19.08.2024, з метою особистого збагачення, під час дії воєнного стану, вступили у попередню змову, направлену на незаконне привласнення гуманітарної допомоги (вантаж) - технічні засоби (різне в палетах) у 28 палетах згідно Акту прийому-передачі майна Покровської РВА Донецької області від 19.08.2024, які мали використовуватись Донецькою обласною військовою адміністрацією для надання допомоги цивільному населенню, з метою її подальшого продажу. На виконання спільного із ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, але не пізніше 19.08.2024, ОСОБА_19 за невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням обставин скерував на адресу Донецької обласної адміністрації підроблений лист від 30.05.2024 № 1782/1589 від військової частини НОМЕР_21 до голови Донецької обласної військової адміністрації з проханням надати гуманітарну допомогу для потреб ЗС України.

Далі, 20.08.2025, на виконання спільного із ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинного умислу направленого на привласнення гуманітарної допомоги, ОСОБА_19 , перебуваючи у м. Покровську, Донецької області, за адресою: вул. Залізнична, 2, використовуючи акт прийому-передачі майна, який містить недостовірні відомості щодо військової частини НОМЕР_21 , в тому числі підпис командира військової частини, що не відповідає дійсному, отримав від посадових осіб Покровської РДА гуманітарну допомогу - технічні засоби (різне в палетах) у 28 палетах (намети, ліжка та ін.)

В подальшому, у серпні 2025, точної дати досудовим розслідування не встановлено, але не пізніше 20.08.2025 ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на виконання спільного злочинного умислу, організувала перевезення зазначеної гуманітарної допомоги до м. Києва, де останні почали її зберігати в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого продажу. Вартість, вилученої 20.03.2025 за вказаною адресою гуманітарної допомоги (намет модульної системи, розкладні ліжка металеві та дерев`яні), яку останні зберігали з метою незаконного продажу складає 628 391, 41 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , своїм злочинним умислом спрямованим на особисте протиправне збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді ненадходження Збройним силам України та іншим військовим формуванням, утворених відповідно до законів України гуманітарної допомоги (транспортних засобів та технічні засоби (різне в палетах), в умовах воєнного стану продали транспортні засоби «Nissan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_3 , «DATSUN», реєстраційний номер НОМЕР_6 (SE), «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_9 (LT), «Mercedes-Benz E 250 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_11 (EE), «VOLKSWAGEN TOUREG», реєстраційний номер НОМЕР_13 (ES), «Chrysler VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_15 (EE), «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_17 (EE), «Chrysler VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_19 (EE) загальна вартість яких складає 1 588 954, 07 гривень, а також привласнили товари (предмети) гуманітарної допомоги: технічні засоби (різне в палетах) у 28 палетах з метою подальшого продажу, вартість якої складає 628 391, 41 гривень.

Загальна вартість незаконно реалізованих та привласнених товарів становить

2 217 345, 48 гривень, що є великим розміром.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у продажі та привласненні товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинені у великому розмірі, за попередньому змовою групою осіб, повторно, під час воєнного стану, кваліфікуються за ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Таким чином, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Емарі Естонія, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

16.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, клопотання обґрунтоване тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється тим, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, що становить 2,5 млн. грн.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що ризики наведені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні є недоведеними, підозра, пред`явлена ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, є необґрунтованою. Також захисник зазначив, що ОСОБА_5 була повідомлена про підозру 16.09.2025, при цьому жодних дій на ухилення від органу досудового розслідування та суду не вчиняла. Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, реєстрації, має ряд подяк за волонтерську діяльність, має хронічні захворювання, а тому вважав за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала доводи захисника, вказала, що наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду не має, підозра необґрунтована, вона бажає довести свою не причетність до інкримінованого кримінального правопорушення та є ряд військовослужбовців, які можуть підтвердити, що вони отримували благодійну допомогу.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, додатково долучені документи, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000978 від 18.10.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

16.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваної до вчиненого кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: даними заяви ОСОБА_31 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_31 , даними повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 12.10.2024; даними протоколу огляду від 20.11.2024; даними протоколу обшуку за адресою проживання від 20.03.2025; даними протоколу огляду від 06.05.2025; даними протоколу огляду від 05.08.2025; даними протоколу огляду обшуку складських приміщень від 20.03.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_32 від 14.04.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_33 від 30.04.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_34 від 12.05.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_35 від 11.04.2025; даними протоколу огляду від 11.04.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_36 від 14.04.2025; даними протоколу огляду від 18.05.2025; даними висновку судової товарознавчої експертизи від 12.06.2025; даними висновку судової товарознавчої експертизи від 11.07.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_29 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_17 від 07.07.2025; даними висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 08.09.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В той же час, доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та її вручення з порушенням вимог ст. 481 КПК України, є неспроможними.

Крім того, положеннями ст. 368 КПК України, встановлено, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку.

При цьому, слідчим суддею враховується стадія кримінального провадження, в якому досудове розслідування ще не закінчено, органом досудового розслідування здійснюються слідчі /розшукові/ дії.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 , а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують підозрювану, яка має місце постійного проживання та реєстрації, її стан здоров`я.

При цьому, прокурором в судовому засіданні не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, такого ступеню, які виправдовують застосування до підозрюваної ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, враховується, що у матеріалах клопотання відсутні належні документальні дані, які б свідчили про ймовірність ухилення від виконання процесуальних обов`язків підозрюваної, з урахуванням також того, що остання не була затримана в порядку ст. 208 КПК України та після отримання повідомлення про підозру та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вчиняла жодних дій на ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Необхідності обмеження права особи на свободу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 з урахуванням досліджених в судовому засіданні документів, долучених на обґрунтування клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки припущення прокурора щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення в даному випадку не є визначальними для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному провадженні існують підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу, такого, як домашній арешт із забороною їй цілодобово залишати місце свого проживання, що на думку слідчого судді зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та який, з урахуванням усіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання виникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі с. Богданівка Броварського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; здати на зберігання закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про застосування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 16 листопада 2025 року.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 :

1.повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

2.не відлучатися за межі с. Богданівка Броварського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

4. здати на зберігання закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5. носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваною протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя