Справа № 950/1807/25
Номер провадження 1-кп/950/245/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000432 від 28.10.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Миропілля Сумського району Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Труханівка Рильського району Курської області рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Строк тримання обвинувачених під вартою спливає 16 серпня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, з тих підстав, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, за вчинення якого чинним законодавством передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість обвинувачення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування фактичними даними.

Прокурор вважає, що існують достатні підстави вважати, про наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

-обвинувачена ОСОБА_8 може переховуватися від суду, так як вчинила особливо тяжкий злочин і може уникати відповідальності за його вчинення та перебуваючи на волі може покинути територію України через неконтрольовані ділянки кордону України з рф в Сумській області;

-обвинувачена ОСОБА_9 може незаконно вплинути на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, для зміни їхніх показів на свою користь;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, тому прокурор в судовому засіданні просила суд продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

Обвинувачена в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою заперечила, послалась на ті обставини, що не збирається покидати місце свого проживання, кордони України охороняються належним чином та просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 теж заперечила, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, мотивувала це тим, що прокурором не доведено ризиків, які обгрунтовують тримання обвинуваченої під вартою; що ОСОБА_8 не має намірів переховуватись від суду та вчиняти інші незаконні дії.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник - адвокатОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали доводи ОСОБА_8 і клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вислухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, вивчивши подані клопотання та матеріали справи суд бере до уваги, що розгляд кримінального провадження не закінчено, не досліджені письмові та речові докази, не допитані свідки та самі обвинувачені і приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, оскільки ОСОБА_8 перебуваючи на волі чи під домашнім арештом може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому вона обвинувачується.

При цьому, суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту в тій частині, що ОСОБА_8 не має намірів покидати місце свого проживання, так як існування вказаної обставини, на думку суду об`єктивно не може спростовувати факту вчинення кримінального правопорушення, обставин його вчинення, тяжкість, спричинені ним наслідки, які теж повинні враховуватись при застосуванні запобіжного заходу.

Крім того, суд виходить з тих мотивів, що ОСОБА_8 обвинувачуєтьсяу вчиненніособливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено тривалий терміни ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі і хоча тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги та враховує ту обставину, що стороною захисту не було надано доказів зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахованих при обранні запобіжного заходу і суд вважає, що вони продовжують існувати.

При цьому суд враховує, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачена поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що вона матиме реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні.

В той же час, доведеність, або недоведеність пред`явленого обвинувачення вирішується судом при ухваленні вироку, що на даній стадії кримінального провадження неможливо. Тому при вирішенні клопотання суд не враховує доведеність чи недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень в контексті вирішення питання про наявність ризиків та можливості застосування відповідного запобіжного заходу.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що, відповідна особа могла вчинити злочин.

Тому, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що покладені в обґрунтування клопотанні прокурора обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розгляду справи достатньою сукупністю даних, які перебувають у кримінальному провадженні, внаслідок чого дане клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, з урахування положень абзацу 8 ч. 4 ст.183 КПК України за наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та встановлених ризиків, суд не може врахувати доводи сторони захисту і вважає за доцільне не визначати розмір застави.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів, та вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити і продовжити ОСОБА_9 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 314-315, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурорапро продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці с. Миропілля Сумського району Сумської області, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» до 24 год. 8 жовтня 2025 року без визначення застави.

В задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_10

Судді:

ОСОБА_11