ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7260/23

Провадження № 11-кп/820/608/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Хмельницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000086 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.110 ч.3 КК України, та призначено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2025 року визначено колегію суддів: головуючу суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду вказаного провадження головуюча суддя ОСОБА_1 заявила самовідвід з тих підстав, що ОСОБА_5 , будучи депутатом Державної Думи Федеральних Зборів рф 8 скликання, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, усвідомлюючи, що інші співучасники діють всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, порушують принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі та вимоги ст. 2 ч. 4 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї ООН, 15 лютого 2022 року, за адресою російська федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, буд. 1, прийняв участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів рф, де проголосував «за» постанову із зверненням до Президента російської федерації з проханням розглянути питання про визнання російською федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав, а також 22 лютого 2022 року, за тією ж адресою, прийняв участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів рф, де проголосував «за» ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Луганською народною республікою. У такий спосіб ОСОБА_5 будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого КУ, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Водночас, попередня реєстрація місця проживання головуючої судді ОСОБА_1 була в м. Маріуполь Донецької області, яке окуповане та підконтрольне Російській Федерації, де наразі знаходиться її майно та перебувають громадяни, пов`язані із нею родинними зв`язками.

Колегія суддів приходить до висновку, що для виключення сумнівів у неупередженості головуючої судді ОСОБА_1 при розгляді даного кримінального провадження слід заявити самовідвід.

Дослідивши надані матеріали провадження, колегія суддів вважає, що самовідвід судді з наведених підстав підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.75 ч.1 п.4 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог ст. 80 ч.ч. 1, 2 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії , Ветштайн проти Швейцарії ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства ). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про самовідвід є законною та обґрунтованою, оскільки наведені у ній підстави можуть викликати сумніви у її неупередженості при здійсненні судового розгляду, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Заяву головуючої судді ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_1 від апеляційного розгляду кримінального провадження провадження № 0000086 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року.

Кримінальне провадження передати для повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3