ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/2514/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1503/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційні скарги прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 та виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000056 від 11.01.2025,

в с т а н о в и л а :

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бояро-Лежачі Путивльського району Сумської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, особи з інвалідністю 2 групи, одруженого, маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 КК України та призначено покарання: за частиною 1 статті 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; за частиною 1 статті 309 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів, а саме: 75600 грн. (купюрами по 1000 грн. 75 штук та купюрами по 200 грн. 3 штуки), які просвічуються за допомогою ультро-фіолетової лампи; предмет схожий на пістолет системи «Макарова» (ПМ) з маркуванням «ДА 1273» та « НОМЕР_1 («А» в колі) 1970»; шість набоїв 9 мм.; чотири гладкоствольні рушниці з різним маркуванням; 27 набоїв калібру 12 та 16; полімерний пакет та два паперові згортки з речовиною рослинного походження в середині; автомат системи «Калашникова» зі складним прикладом; 943 набої калібру 5.45 мм., гранату Ф1 із підривачем типу УЗРГМ; саморобний вибуховий пристрій, який складається з тротилової шашки 200 грам (основний заряд вибухової речовини) та підривачем типу УЗРГМ (засіб ініціювання), які з`єднані між собою дротом та липкою стрічкою; гранату ОГ-7В до гранатомету РПГ; пороховий заряд (маршовий двигун) PG-7PM до пострілу РПГ-7; сім магазинів до автомату; пакувальні матеріали (сукно та тканина); проби речовин чорного та коричневого кольорів; металеву банка із сипучою речовиною чорного кольору; полімерний пакет із сипучою речовиною коричневого кольору, які перебувають у камері схову ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 16а, - знищити.

Згідно вироку ОСОБА_7 у невстановленому точному місці та часі, але не пізніше 20.02.2025, знаходячись на прифронтовій лінії бойового зіткнення з РФ в Ізюмському районі Харківській області, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання, носіння, зберігання, збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, знайшов численну кількість бойових припасів та вогнепальну зброю, а саме: автомат системи Калашникова «АКС-74» калібру 5.45 мм; 842 патронів калібру 5.45х39АК та 101 патрон калібру 7.62х39АК; ручна осколкова граната Ф1; осколкова граната ОГ-7 до гранатометного пострілу ОГ-7В, саморобний вибуховий пристрій, який складається з тротилової шашки 200 грам (основний заряд вибухової речовини) та підривачем типу УЗРГМ (засіб ініціювання), які з`єднані між собою дротом та липкою стрічкою, тим самим незаконно придбав та переніс до місця свого фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_7 20.02.2025 приблизно о 13:20 год., зустрівся з особою, яка діяла під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки під вигаданими анкетними даними ОСОБА_11 , де останній отримав від ОСОБА_7 автомат системи Калашникова «АКС-74» калібру 5.45 мм; 842 патронів калібру 5.45х39АК та 101 патрон калібру 7.62х39АК; ручну осколкову гранату Ф1; осколкову гранату ОГ-7 до гранатометного пострілу ОГ-7В; саморобний вибуховий пристрій, який складається з тротилової шашки 200 грам (основний заряд вибухової речовини) та підривачем типу УЗРГМ (засіб ініціювання), які з`єднані між собою дротом та липкою стрічкою. Далі, на виконання вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_11 передав йому раніше оговорену суму, заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в розмірі 75600 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 , у невстановленому точному місці та часі, але не пізніше 20.02.2025, знаходячись на прифронтовій лінії бойового зіткнення з РФ в Ізюмському районі Харківській області, знайшов пістолет системи Макарова, калібру 9 мм., тим самим незаконно придбав та переніс до місця свого фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 20.02.2025 о 13:42 год. за підозрою у вчиненні злочину затримано ОСОБА_7 . В процесі складання протоколу затримання ОСОБА_7 проведено обшук затриманої особи, в ході якого виявлено та вилучено вказаний пістолет системи Макарова, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-25/5031-БЛ від 04.03.2025 є пістолетом системи Макарова, калібру 9 мм, який відноситься до категорії вогнепальної зброї та є придатним для здійснення пострілів.

Крім цього, ОСОБА_7 у невстановленому точному місці та часі, але не пізніше 20.02.2025, придбав у невстановленої особи наркотичний засіб канабіс та з вказаного часу почав його зберігати за місцем свого фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого власного вживання без мети збуту. У подальшому, в період часу з 14:33 год. 20.02.2025 по 15:45 год. 20.02.2025 працівниками ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого у літній кухні виявлено та вилучено полімерний пакет та 2 паперові згортки з речовиною рослинного походження, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-25/5097-НЗПРАП від 13.03.2025 є наркотичним засобом канабісом, обіг якого обмежено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 40,0675 грам, що є невеликим розміром. Не погодившись із вказаним вироком, прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 та виконувач обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 подали на нього апеляційні скарги. Прокурор окружної прокуратури в своїй апеляційній скарзі, яку змінила, просить вирок суду змінити, вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 КК України та призначити останньому покарання за частиною 1 статті 263 КК України - 3 роки позбавлення волі, за частиною 1 статті 309 КК України - 1 рік пробаційного нагляду. Згідно частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 (два) роки, з покладенням на останнього обов`язків, що передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. На підставі статті 96-1, 96-2 КК України та пункту 3 частини 9 статті 100 КПК України речові докази, а саме: пістолет системи «Макарова» (ПМ) з маркуванням «ДА 1273» та « НОМЕР_1 («А» в колі) 1970»; шість набоїв 9 мм.; чотири гладкоствольні рушниці з різним маркуванням; 27 набоїв калібру 12 та 16; автомат системи «Калашникова» зі складним прикладом; 943 набої калібру 5.45 мм., гранату Ф1 із підривачем типу УЗРГМ; саморобний вибуховий пристрій, який складається з тротилової шашки 200 грам (основний заряд вибухової речовини) та підривачем типу УЗРГМ (засіб ініціювання), які з`єднані між собою дротом та липкою стрічкою; гранату ОГ-7В до гранатомету РПГ; пороховий заряд (маршовий двигун) PG-7PM до пострілу РПГ-7; сім магазинів до автомату, передати їх Міністерству оборони України для потреб оборони України; на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України речові докази -грошові кошти у сумі 75600 грн., що були предметом кримінального правопорушення (купюрами по 1000 грн. 75 штук та купюрами по 200 грн. 3 штуки), стягнути на користь органу, що передав вказані кошти для проведення оперативної закупівлі. В решті вирок залишити без змін. Щодо правильності призначення покарання за частиною 1 статті 309 КК України прокурор посилається на порушення судом першої інстанції вимог статті 61 КК України, а саме призначення покарання у виді обмеження волі особі, якій воно не може бути призначене. Зазначає, що грошові кошти у сумі 75600 гривень, суд першої інстанції мав стягнути на користь держави в особі органу, що передавав кошти для проведення оперативної закупівлі. Щодо вилучених бойових припасів та вогнепальної зброї прокурор зазначила про необхідність їх конфіскації в порядку, передбаченому статтями 96-1, 96-2 КК України, пунктом 3 частини 9 статті 100 КПК України, на користь Міністерства оборони України. Апеляційні доводи виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 309 КК України є аналогічними доводам апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні. В.о. керівника обласної прокуратури просить на підставі пункту 3 частини 9 статті 100 КПК України речові докази у вигляді бойових припасів та вогнепальної зброї передати в розпорядження Збройних Сил України, а грошові кошти у сумі 75600 гривень на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України стягнути на користь держави в особі органу, що передав грошові кошти для проведення оперативної закупівлі. Апеляційні вимоги мотивовані тим, що грошові кошти у сумі 75600 підлягають стягненню в дохід держави. Вказані кошти мають нашарування люмінісцентної речовини. Проте Національний банк України та комерційні банки приймають такі купюри для вилучення з обігу, видаючи взамін купюри, що не мають ознак пошкодження. Речові докази у вигляді зброї та боєприпасів доцільно передати для потреб ЗСУ. Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні скарги прокурорів, обвинуваченого та його захисника, які в цілому не заперечували проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурорів підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Стороною захисту вирок суду не оскаржувався. Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє. Перевіряючи правильність призначеного ОСОБА_7 покарання, суд апеляційної встановив, що судом першої інстанції не були враховані вимоги частини 3 статті 61 КК України, у зв`язку із чим безпідставно призначено ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 309 КК України у виді обмеження волі та апеляційні доводи прокурорів в цій частині є слушними. Відповідно до частини 3 статті 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи. З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 на час постановлення вироку мав 2 групу інвалідності, яка встановлена до 01.12.2025. З урахуванням зазначеного, призначення ОСОБА_7 за частиною 1 статті 309 КК України покарання у виді обмеження волі є неможливим, а тому вирок в цій частині слід змінити, призначивши обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Враховуючи, що остаточне покарання ОСОБА_7 призначене судом першої інстанції на підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі та останнього звільненого від відбування покарання із випробуванням, що стороною обвинувачення не заперечується, остаточне покарання, що визначено судом першої інстанції залишається незмінним. Щодо доводів прокурорів з приводу неправильного вирішення долі речових доказів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до вимог частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави. Крім того, пунктом 3 частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Як вбачається з вироку суду, питання про долю речових доказів було вирішено в порядку статті 100 КПК України, у зв`язку з чим їх постановлено знищити. Однак, такі висновки суду першої інстанції є помилковими, у зв`язку із чим, вирок суду в частині вирішення питання про долю речових доказів підлягає зміні. Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був продовжений. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022 року, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16.03.2022 року, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами. У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами. Враховуючи введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, суд апеляційної інстанції вважає, що знищення вилучених у ОСОБА_7 бойових припасів та вогнепальної зброї є недоцільним, та вони підлягають спеціальній конфіскації у власність держави, в особі Міністерства оборони України. Зважаючи на те, що спеціальна конфіскація в розумінні закону України про кримінальну відповідальність є іншим заходом кримінально-правового характеру, що застосовується до винної особи в порядку частини 9 статті 100 КПК України, та не входить до переліку покарань, визначених статті 51 КК України, вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації та долі речових доказів у кримінальному провадженні не може розглядатись як погіршення становища обвинуваченого. Крім того, доводи прокурорів щодо безпідставного ухвалення судом першої інстанції рішення про знищення речових доказів - грошових коштів у сумі 75600 грн., що були предметом кримінального правопорушення (купюрами по 1000 грн. 75 штук та купюрами по 200 грн. 3 штуки) є обгрунтованими та вказані грошові кошти, які визнані речовими доказами, на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України необхідно стягнути на користь органу, що передав вказані кошти для проведення оперативної закупівлі. Не застосувавши вищезазначені положення КК України, неправильно вирішивши питання щодо долі речових доказів у вигляді грошових коштів та вилучених бойових припасів та вогнепальної зброї, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 408, пункту 4 частини 1 статті 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи судом апеляційної інстанції. У зв`язку із наведеним, апеляційні скарги прокурорів підлягають задоволенню, а вирок суду - зміні у відповідній частині з підстав, викладених вище.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 408, 409, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурорів задовольнити. Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та вирішення долі речових доказів - змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженим за частиною 1 статті 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Призначити ОСОБА_7 за частиною 1 статті 309 КК України покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків на підставі статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі статті 96-1, 96-2 КК України та пункту 3 частини 9 статті 100 КПК України вилучити речові докази, а саме: пістолет системи «Макарова» (ПМ) з маркуванням «ДА 1273» та « НОМЕР_1 («А» в колі) 1970»; шість набоїв 9 мм.; чотири гладкоствольні рушниці з різним маркуванням; 27 набоїв калібру 12 та 16; автомат системи «Калашникова» зі складним прикладом; 943 набої калібру 5.45 мм., гранату Ф1 із підривачем типу УЗРГМ; саморобний вибуховий пристрій, який складається з тротилової шашки 200 грам (основний заряд вибухової речовини) та підривачем типу УЗРГМ (засіб ініціювання), які з`єднані між собою дротом та липкою стрічкою; гранату ОГ-7В до гранатомету РПГ; пороховий заряд (маршовий двигун) PG-7PM до пострілу РПГ-7; сім магазинів до автомату, у власність держави в особі Міністерства оборони України;

на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України речові докази -грошові кошти у сумі 75600 грн., що були предметом кримінального правопорушення (купюрами по 1000 грн. 75 штук та купюрами по 200 грн. 3 штуки), стягнути на користь органу, що передав вказані кошти для проведення оперативної закупівлі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: