Справа № 307/2832/25
Провадження № 1-кс/307/495/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

05 серпня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000490 від 03 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, інваліда ІІІ групи, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України .

В обґрунтування клопотання посилається на те, досудовим розслідуванням встановлено, що 03 серпня 2025 року близько 07:30 год. оперуповноважені сектору кримінальної поліції Хустського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та капітан поліції ОСОБА_9 , виконуючи свої службові обов`язки, які пов`язані з розкриттям злочинів та в ході проведення оперативних заходів по встановленню особи причетної до вчинення 03 серпня 2025 року в м. Хуст, Закарпатської області, кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, заїхали на службовому автомобілі марки «Skoda» моделі «Rapid» реєстраційний номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 , на неогороджену земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , та під`їхавши ближче до будинку, побачили ОСОБА_5 , який тримав в руках гладкоствольну рушницю марки «Еscord Magnum Xtreme», та якого вони попередили, що являються працівниками поліції, однак останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що може бути затриманий працівниками поліції, з метою уникнення кримінальної відповідальності, діючи із прямим умислом, скерував ствол вищевказаної рушниці в напрямку працівників поліції, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вигукнув, що застрелить їх. На вказані дії ОСОБА_5 оперуповноважений ОСОБА_9 який перебував за кермом автомобіля, розпочав рух в перед та поїхав за будинок, де відсутня проїжджа частина, при цьому ОСОБА_5 продовжуючи свої противоправні дії здійснив постріл в бік автомобіля, та знаючи місцевість і розуміючи відсутність проїзду для автомобіля, побіг за ними. Проїхавши близько 50 метрів від будинку ОСОБА_9 зупинив автомобіль та разом із ОСОБА_8 вийшли з нього, залишили службовий автомобіль, та усвідомлюючи ризики для власного життя та здоров`я від неправомірних дій ОСОБА_5 який їх переслідував та з метою заподіяння смерті працівника правоохоронного органу, вчинив ще два постріли в їх напрямку, однак ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сховались в лісовому масиві, повідомивши про вказаний факт на спецлінію 102. В цей час, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії підійшов до службового автомобіля марки «Skoda» моделі «Rapid» реєстраційний номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 та розбив задній лівий ліхтар, а також гострим предметом пошкодив всі покришки на ньому. По приїзду працівників Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області неправомірні дії ОСОБА_5 були припинені та у подальшому він був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , не працюючий, з повною загальною середньою освітою, одружений, раніше не судимий, інвалід 3 групи, маючий на утриманні 2 неповнолітніх дітей, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, тобто замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

03 серпня 2025 року о 12:10 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та поміщений до ізолятору тимчасового тримання №4 ГУНП в Закарпатській області.

04 серпня 2025 року повідомлення про підозру належним чином вручене ОСОБА_5 , чим самим останнім набуто статусу підозрюваного в рамках даного кримінального провадження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 03 серпня 2025 року, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , протоками пред`явлення для впізнання за фотознімками та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічним позбавленням волі і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що підозрюваний в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких злочинів, може переховуватися від органів слідства, суду. ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані ризики доведені тим, що ОСОБА_5 може перетнути кордон України в будь - який момент, так як має на це законні підстави є інвалідом ІІІ групи та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином враховуючи те, що всі необхідні слідчі дії для скерування обвинувального акту до суду проведено не було.

Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Отже, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у запобіжному заході у вигляді тримання під вартою.

Також необхідно врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину та місце його вчинення, воно викликало особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації, тому тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

Враховуючи викладене, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України ОСОБА_5 , строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з викладених у ньому підстав та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти настанню вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ст. 348 КК України, відомості про яке 03 серпня 2025 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 (а.с.7).

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348КК України, повідомлення про підозру від 03 серпня 2025 року (а.с. 23-24).

У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.

Згідно з ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п. 28 рішення "Плешков проти України" (заява №37789/05) ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року).

Водночас, практика Європейського Суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

А відтак, вимоги ст. 177, 178 КПК України, передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає встановленими наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчать наступні докази: рапорти від 03 серпня 2025 року (а.с.8-9), протокол огляду місця події від 03 серпня 2025 року (а.с.11-13), протоколи допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с. 14-17) та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені в судовому засіданні.

Наведені вище матеріали кримінального провадження з достатньою імовірністю підтверджують суду існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 348 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, який має на утримані двох неповнолітніх дітей, інвалід ІІІ групи, не працюючий, раніше не судимий.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, адже забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, а тому підстав для визначення застави слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 12 год. 10 хв. 03 серпня 2025 року.

Строк дії ухвали встановити до 01 жовтня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 , після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваному, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1