Справа № 346/3422/23
Провадження № 1-кп/346/250/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2023 року за № 0000122, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Коломийського (до 17.07.2020 року - Снятинського) району Івано-Франківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху як особа, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, а також в завідомому залишенні без допомоги потерпілої, яка перебуває у небезпечному для життя стані, і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати потерпілій допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

Зокрема, в обвинувальному акті вказано, що 11.02.2023 року приблизно о 18 год. 25 хв. обвинувачений, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML 350», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в темну пору доби, на сухому асфальтному покритті рухався по вул. Мазепи в м.Коломиї Івано-Франківської області, у напрямку до центральної частини цього міста. Коли він під`їжджав до перехрестя вулиць І.Мазепи, Бачинського та Київської, то до вказаного перехрестя у напрямку із вулиці Київської підійшла потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька цього АДРЕСА_3 , яка почала переходити проїзну частину дороги по вулиці Мазепи по пішохідному переході, який позначений дорожніми знаками «5.35.1», та дорожньою розміткою «1.14.1».

Однак водій проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, маючи об?єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 на проїзній частині дороги, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на потерпілу як пішохода, яка переходила проїзну частину дороги по пішохідному переходу.

Після вчинення даного наїзду обвинувачений, діючи на порушення вимог підпунктів «а», «г», «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, достовірно знаючи, що своїми діями він поставив потерпілу у небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладений на нього законом і загальновизнаними нормами моралі, не переконався чи потребує потерпіла допомоги, не вжив можливих заходів для надання їй домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не відвіз ОСОБА_6 до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган Національної поліції, а умисно залишив потерпілу у небезпечному для життя стані на проїзній частині дороги та, не зупиняючи свій транспортний засіб, залишив місце даної дорожньотранспортної пригоди.

28.08.2024 року потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення в цій частині.

В судовому засіданні потерпіла та її представник ОСОБА_7 підтримали вказану заяву.

Обвинувачений та його захисник висловили свою згоду на закриття кримінального провадження в цій частині із зазначених підстав.

Прокурор проти закриття кримінального провадження в зазначеній частині не заперечив.

Суд, заслухавши вказаних учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а згідно з правилами ч.7 цієї статті якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Статтею 477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, і частиною 1 статті 135 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Тому дане кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 135 КК України підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що підтверджується її письмовою заявою від 28.08.2024 року.

На підставі наведеного, керуючись статтями 26, 284, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

кримінальне провадження у частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення в цій частині.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з часу проголошення цієї ухвали. .

Повний текст ухвали виготовлено 11.09.2024 року о 16 г од.

Головуючий суддя : ОСОБА_1