ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/608/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/220/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - відмова у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

за участі засудженого ОСОБА_6 ,

представника установи виконання покарання - ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

при секретарі ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/220/25 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, щодо засудженого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою звільнити умовно достроково від відбування покарання засудженого на невідбутий строк покарання.

Мотивує тим, що ОСОБА_6 відбув дві третіх строку покарання, проявив зразкову поведінку, виявив сумлінне ставлення до праці та військової служби, активно брав участь у громадській роботі, за що отримав подяку,щиро кається у скоєному та усвідомлює свою вину, що підтверджуються доданими до клопотання документами, зокрема, позитивними службовими характеристиками з ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 , особовою справою, а також показами свідка безпосереднього командира ОСОБА_10 , який охарактеризував засудженого як дисциплінованого, ініціативного, відповідального та такого, що довів своє виправлення.

Зазначає, що аргументи суду першої інстанції про відсутність заохочень у певний період та про недостатню організованість праці у військовій частині не є обґрунтованими, оскільки військова частина сформована нещодавно, основна діяльність засуджених зводиться до облаштування військового містечка, в якій ОСОБА_6 брав активну участь. Відтак, вважає що відсутність офіційних виробничих завдань не може свідчити про недоведення виправлення засудженого.

Вважає, що судом не враховано надзвичайну мотивацію засудженого, який після умовно-дострокового звільнення не повертається додому, а одразу прямує до своєї бойової військової частини для подальшої служби. Такий вчинок у воєнний час є виключно важливим і заслуговує на особливу повагу та позитивну оцінку.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 , представника військової частини, у якій засуджений відбуває покарання, які підтримали скаргу з викладених у ній мотивах, прокурора який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ст.81 КК України особи, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути застосовано умовно дострокове звільнення від відбування покарання. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин. Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд прийшов до висновку те, що ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів свого виправлення зіславшись на те, що не встановлено головної умови прийняття такого рішення, яка має бути доведена при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що під час відбування покарання засуджений ставленням до праці, в формі активної поведінки, спокутував вину за вчинений злочин, чим довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України), з чим колегія суддів не погоджується.

Розглядаючи клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, .

Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 6 березня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджено за ч.4 ст.402 КК України до покарання у виді 2 років тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання період його попереднього ув`язнення з 23.12.2023 по набрання вироком законної сили. вирок набув законної сили 8 квітня 2024. ОСОБА_6 прибув до командира НОМЕР_1 21 червня 2024 року для відбування покарання.

Згідно до відомостей з особової справи засудженого, за час відбування покарання у ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 24.12.2023 року по 21.06.2024 року) відсутні відомості про ставлення до праці ОСОБА_6 , заохочень він не мав, за час відбування покарання у військовій частині НОМЕР_1 (з 21.06.2024 року по даний час) він залучався до суспільно-корисної, за що був заохочений подякою двічі, характеризується виключно позитивно, не мав дисциплінарних стягнень .

Вказані свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення відповідно до ст.82 КПК України та своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з досліджених судом доказів, ОСОБА_6 станом на 12 травня 2025 року відбув більше двох третин строку покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2024 року, яким він був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину .

Отже, позитивні характеристики, наявність двох заохочень, відсутність дисциплінарних стягнень та залучення засудженого до праці за весь період відбування покарання, на думку колегії суддів, дає підстави вважати про безумовне виправлення ОСОБА_6 , який відбув 2/3 строку призначеного покарання. На час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення, термін невідбутого покарання становить 5 місяців 17 днів.

На переконання колегії судддів, умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання відповідає вимогам закону та інтересам суспільства.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.537, ст.539 КПК України, на підставіст. 81 КК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, щодо засудженого ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засудженого Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 6 березня 2024 року за ч.4 ст.402 КК України звільнити умовно достроково від відбуття покарання, з невідбутою частиною основного покарання 5 (місяців) місяців 17 (сімнадцять ) днів тримання в дисциплінарному батальйоні.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді