УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна - підозрюваного ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна звернувся ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025 у справі № 757/25462/25 задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 420 250 000 000 003 77 від 07.05.2025, накладений арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою - АДРЕСА_1 , а саме ноутбук «ASUS», model FX507Z, з зарядним пристроєм, а також вилучене під час затримання ОСОБА_3 , а саме телефон «Xiaomi 13 Т».

Однак, власник майна вважав такий арешт незаконним та необґрунтованим, оскільки, на його думку, клопотання про накладення арешту органом досудового розслідування подано до Печерського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної юрисдикції. Крім того, з моменту накладення арешту сплинуло понад три тижні, що, на переконання заявника, є достатнім часом для проведення слідчих дій з вилученим майном. Також, за твердженням заявника, вилучений ноутбук належить його дружині, яка використовує його у професійній діяльності.

У судовому засіданні власник майна - підозрюваний ОСОБА_3 наполягав на скасуванні арешту з підстав, які наведені у поданому ним клопотанні.

Слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, необхідність у збереженні арешту не відпала. Звертав увагу, ухвалою слідчого судді накладений арешт на лише на мобільний телефон, у той час як вилучення ноутбука відбулося на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

При цьому, слідчий наголосив, що на ноутбуці виявлено інформацію про вхід підозрюваного до його облікових записів у різних соціальних мережах, що, на думку слідчого, спростовує доводи заявника про виключну належність цього ноутбука дружині підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про таке.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 250 000 000 003 77 від 07.05.2025 за підозрою ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025 задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 420 250 000 000 003 77 від 07.05.2025, накладений арешт на майно, вилучене під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме мобільний телефон «Xiaomi», моделі 2306EPN60G (справа № 757/25462/25).

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на доводи заявника щодо наявних, на його думку, порушень під час винесення ухвали про накладення арешту майна, та зазначити, що відповідно до ст. 26 КПК слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень КПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що оцінка законності судового рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025 у справі № 757/25462/25 не входить до повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно Київським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на таке рішення у встановленому законом порядку, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 11.03.2011 у справі № 2-рп/2011.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК, якою передбачено, що інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно компетенцією суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Водночас слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в межах цього судового розгляду не вирішується питання про скасування арешту на ноутбук «ASUS», моделі FX507Z, із зарядним пристроєм, на скасуванні якого наполягає заявник, оскільки, як вбачається з даних, досліджених у судовому засіданні, на вказане майно арешт ухвалою слідчого судді не накладався. Відтак, вимоги заявника у цій частині не підлягають розгляду у порядку статті 174 КПК України.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання існували достатні підстави для висновку, що мобільний телефон «Xiaomi», моделі 2306EPN60G, є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вищезазначений мобільний телефон відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025, якою накладено арешт на вказаний мобільний телефон, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, перевіривши надані докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 250 000 000 003 77 від 07.05.2025, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025 у справі № 757/25462/25, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1