Справа № 953/1059/25
Провадження № 1-кп/953/608/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 (у режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання представника ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_15 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 30.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 4, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 кожного за ч. ч. 4, 5 ст. 191 КК України.

У підготовчому судовому засіданні представник власниці майна ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_14 заявив клопотання про скасування накладеного у кримінальному проваджені арешту майна житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 . В обґрунтування своєї вимоги посилається на те, що арештоване нерухоме майно належить на праві приватної власності не обвинуваченому ОСОБА_10 , а його дружині ОСОБА_15 одноособово, яка не має жодного стосунку до кримінального провадження. Відповідне право ОСОБА_15 підтверджено договором дарування та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. З огляду на викладене, як стверджується у клопотанні, застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження призводить до порушення права ОСОБА_15 на мирне володіння своїм майном, гарантованого пунктом 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , захисники та інші обвинувачені підтримали клопотання і просили задовольнити з наведених у ньому доводів і міркувань.

Прокурор та представник потерпілого заперечили проти задоволення клопотання. В обґрунтування своїх позицій акцентували увагу на тому, що арешт на зазначені у клопотанні будинок та земельну ділянку накладено на встановлених законом підставах як на майно, що належить ОСОБА_10 , з метою забезпечення можливості конфіскації майна і відшкодування завданої злочинами шкоди у разі ухвалення обвинувального вироку, а скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні є передчасним.

Заслухавши думки учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і доводи клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, може підлягати конфіскації чи бути звернене для забезпечення цивільного позову.

Метою арешту майна, за змістом частини 2 цієї ж правової норми, є, серед іншого, забезпечення конфіскації майна як виду покарання та/або відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З цією метою, як унормовано у частині 5 статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а для забезпечення цивільного позову також на майно фізичної або юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його діями.

Разом із тим, метою підготовчого судового засідання є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. На відповідній стадії процесу суд вправі прийняти обмежене коло процесуальних рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, пов`язаних насамперед із підготовкою до судового розгляду. Досліджувати докази й давати їм оцінку у підготовчому судовому засідання суд не вправі, оскільки такі дії виконуються виключно під час розгляду справи по суті.

У зазначеній справі ОСОБА_10 інкриміновано вчинення, зокрема, злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України, санкція якої встановлює обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Діями, поставленими за провину ОСОБА_10 та іншим обвинуваченим, Національному аерокосмічному університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» завдано матеріальної шкоди в особливо великому розмірі на суму 14 235 981 грн. 90 коп., і потерпіла юридична особа заявила цивільний позов про її відшкодування.

За підсумками розгляду клопотання суд встановив, що арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, будинок літ. А-3 та земельну ділянку, розташовані по АДРЕСА_1 , накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.6.2024 року. Як видно з мотивувальної частини ухвали, під час накладення арешту слідчий суддя виходив із того, що зазначене майно відповідно до витягу № 382652373 від 12.06.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_10 одноособово на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2005 року у справі № 2-9026/05/08.

Водночас згідно з долученими до клопотання копією договору дарування від 21.12.2015 року та витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2015 року, індексний № 50418115, цей самий житловий будинок з надвірними будівлями належить на праві приватної власності ОСОБА_15 на підставі договору дарування від 21.12.2005 року, за яким дарувальником виступав ОСОБА_10 .

З огляду на зазначене вирішення клопотання потребує додаткової перевірки відомостей щодо власника (власників) арештованого майна і підстав набуття відповідного права, що вимагає одержання, дослідження й оцінки відповідних доказів. Водночас суд позбавлений процесуальних повноважень вчиняти у підготовчому судовому засіданні такі дії, що можуть виконуватися виключно на стадії розгляду справи по суті.

Отже, заявлене клопотання не може бути задоволене на даній стадії судового процесу як передчасне. Водночас заінтересовані особи не позбавлені можливості заявити його на подальших стадіях кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 315 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_14 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 30.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 кожного за ч. ч. 4, 5 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3