Провадження №: 1-кс/336/391/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що при здійсненні досудового розслідування уповноваженими особами відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не було взято до уваги той факт, що службовими особами ТОВ Керуюча компанія «МРІЯ» утримується власність співвласників будинку, а саме технічний паспорт та інвентарна справа на житловий будинок АДРЕСА_1 . Згідно з пунктами 67 та 68 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712: «67. Не пізніше дня, що настає за днем припинення дії договору управління, управитель передає новому управителю багатоквартирного будинку чи особі, уповноваженій співвласниками, або об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку: наявну технічну документацію на такий будинок; інформацію про виконані роботи з технічного обслуговування і ремонту конструктивних елементів багатоквартирного будинку та інженерних систем протягом строку дії договору управління, але не більше ніж три останні роки; інформацію про виникнення аварійних ситуацій і технічних несправностей у розрізі конструктивних елементів та інженерних систем за строк дії договору управління, але не більше ніж три останні роки; дані бухгалтерського обліку доходів та витрат на утримання багатоквартирного будинку протягом строку дії договору управління, але не більше ніж три останні роки; майно, передане управителю багатоквартирного будинку за рішенням співвласників.

Дані дії підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ч.4 ст.191 Кримінального кодексу України (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групи осіб під час воєнного стану).

Окрім того, досудовим розслідуванням не досліджено факт відсутності взагалі протоколу загальних зборів співвласників на підставі якого наш житловий будинок АДРЕСА_1 було «прийнято» на обслуговування до ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ «ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ № 6» та в подальшому видавалися квитанції мешканцям будинку на сплату послуги за управління будинком на користь ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ «ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ № 6».

Згідно з вимогами Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» єдиною законною підставою зміни управителя з ТОВ Керуюча компанія «МРІЯ» (код юридичної особи 40413159) на ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ «ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ № 6» є лише протоколу загальних зборів співвласників будинку, який повинен бути прийнятий на зберігання до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради. Лише після цього з уповноваженим співвласниками мешканцем будинку підписується відповідний договір на надання послуг з управління будинком строком на один рік.

В даному випадку, дізнавач у мотивувальній частині постанови про закриття провадження робить висновок про те, що «опросники» ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ «ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ № 6» не є предметом кримінального правопорушення.

Тобто, дізнавач у самому тексті постанови про закриття провадження сам собі суперечить. З одного боку визнаючи необхідність існування протоколу загальних зборів співвласників будинку, як єдину законну підставу для роботи будь-якого управителя та нарахування ним плати за свої послуги. А з іншого боку, дізнавач вважає, що відсутність протоколу загальних зборів співвласників не є обов`язковою умовою для зміни нової управляючої компанії на житловому будинку. Таким чином, заявник звертався до правоохоронних органів з метою виявлення причин та підстав зміни управителя на будинку на початку 2024 року. Оскільки усі мешканці будинку були повністю впевнені, що їх обслуговує лише ТОВ Керуюча компанія «МРІЯ».

Враховуючи викладене, навіть проаналізувавши зміст самого тексту постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2024 року, вбачаються суперечності, що свідчить про неповне з`ясування обставин злочину, не досліджені докази (договір з ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ «ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ № 6» та протокол на підставі якого договір підписувався), не визнані потерпілими усі співвласники будинку, які отримуються незаконно квитанції на оплату послуг управителя, якого співвласники будинку не обирали, щодо якого відсутній протокол загальних зборів співвласників, що безпосередньо підтвердив Департамент з управління житлово-комунальних послуг Запорізької міської ради.

Сторони в судове засідання не з`явились, подали клопотання про проведення судового засідання без їх участі.

Слідчий суддя вивчивши надані матеріали скарги, приходить до наступного.

За визначенням ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладені встановлені під час досудового розслідування та зазначені доводи, що виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, interalia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

Слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.

Суд наголошує, що мотивувальна частина дізнавача не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих, процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження, окрім допиту в якості свідка ОСОБА_3 та надання запиту до Департаменту з управління ЖКГ ЗМР, жодних інших процесуальних дій не проводилось.

Так, згідно вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак дізнавач обмежився лише викладом статей КПК України, разом з тим, будь-яких відомостей про обставини кримінального правопорушення, висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив будь-яких дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також прийняв рішення про закриття кримінального провадження останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Отже, слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, дослідивши постанову про закриття кримінального провадження та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про неповноту досудового розслідування та необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 23.12.2023 підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги скаржниці щодо зобов`язання службових осіб відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області продовжити проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження №0000380, суд зазначає, що відповідно до положень статті 307 КПК України, не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Враховуючи, що вище зазначене, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 23.12.2024 року по кримінальному провадженню №0000380 від 16.08.2024 про закриття кримінального провадження.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1