УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року

м. Київ

справа № 743/1378/13-к

провадження № 51-1756ск18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2024 року та Чернігівського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у кримінальному провадженні за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року стосовно нього.

встановив:

За вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року змінено вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на ряд доказів, в іншій частині вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 1 жовтня 2020 року вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року стосовно ОСОБА_4 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд зазначеного вироку щодо нього за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлені обставини засуджений посилався на штучне створення і підроблення доказів, на яких ґрунтується вирок, на завідомо не правдиві показання свідків та потерпілих, на підтвердження своєї позиції наполягав на необхідності витребування інформації у мобільного оператора зв`язку для встановлення місця перебування свідка ОСОБА_5 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року, а рішення місцевого суду залишено без зміни.

Постановою Верховного суду від 30 листопада 2023 року ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року та Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

За наслідками нового розгляду Деснянський районний суду м. Чернігова урахувавши викладене у постанові Верховного Суду, витребував інформацію від оператора мобільного зв`язку, на якій наполягав засуджений, проаналізував її та встановивши, що такі дані не спростовують викладеного у вироку місцевого суду ухвалою від 03 грудня 2024 року та не є нововиявленими обставинами у розумінні положень ст. 459 КПК, заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишив без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції засуджений подав апеляційну скаргу.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 19 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а рішення місцевого суду від 03 грудня 2024 року - без змін.

Не погодившись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій засуджений подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 31 березня 2025 року відмовив засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його скаргою про перегляд ухвал Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2024 року та Чернігівського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у кримінальному провадженні за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року стосовно нього.

Незважаючи на це, засуджений вчергове надіслав касаційну скаргу на ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2024 року та Чернігівського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, яка містить вимоги, що вже були предметом перевірки Верховного Суду за попередньою касаційною скаргою засудженого.

Перевіривши доводи наведені у касаційній скарзі, копії судових рішень, додані до неї документи, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до змісту положень статей 424, 425 КПК в чинному законодавстві не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи.

Така позиція відповідає усталеній судовій практиці Верховного Суду (див.: ухвали від 22 вересня 2022 року у справі № 629/1115/21, від 16 лютого 2023 року у справі № 211/77/21, від 12 червня 2023 року у справі № 211/77/21 тощо).

Крім того, Конституційний Суд України Рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

З урахуванням зазначеного та того, що ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2024 року та Чернігівського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року стосовно нього у порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки з касаційної скарги, копії судового рішення та інших документів не вбачалося підстав для її задоволення, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 використав своє право на касаційне оскарження цих судових рішень стосовно нього із зазначених у цій скарзі підстав, у зв`язку із чим такі судові рішення не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані ухвали місцевого та апеляційного судів не можуть вдруге бути предметом розгляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою засудженого з тих самих підстав, які були предметом перевірки суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження засудженому слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2024 року та Чернігівського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у кримінальному провадженні за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року стосовно нього.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3