Справа № 724/1525/25
Провадження № 1-кп/724/72/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора Дністровської окружної
прокуратури: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
представника потерпілого: ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, освіта базова повна середня, не працюючого, не одруженого, є особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована адреса проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 05 лютого 2025 року в період часу приблизно з 20 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв., більш точний час досудовим слідством не встановлено, в с.Ворничани Дністровського району Чернівецької області, у житловому будинку за місцем тимчасового проживання, що по АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої суперечки побутового характеру з ОСОБА_7 , з метою вбивства, умисно, протиправно, наніс три удари кухонним ножем в область розташування життєво-важливих органів ОСОБА_7 , а саме в передню поверхню живота, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді множинних, проникаючих, сліпих, колото-різаних поранень передньої стінки черева з ушкодженням тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника та її судин, внаслідок чого виникла масивна зовнішня та внутрішня кровотеча, від якої настала смерть ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення хоч і зазначив, що визнає, разом з тим, з наданих ним в суді показів вбачається, що останній вину у вчиненні вбивства не визнає та пояснив суду, що у 2022 році він разом зі співмешканкою ОСОБА_7 та матір`ю ОСОБА_8 , переїхали проживати, як внутрішньо-переміщені особи, з Донецької області до с.Ворничани Чернівецької області. Винаймали житло у місцевих жителів, він із співмешканкою проживали окремо від його матері. Так, 05.02.2025 року він прийшов додому від матері, при цьому заходив в магазин, на вулиці вже було темно. Вдома були спиртні напої, зокрема, горілка, яку він вживав із співмешканкою. В той день він випив десь 300 г горілки, ОСОБА_7 випила більше. Між ними виникла сварка із-за його матері, що він часто ходить до неї. Під час сварки ОСОБА_7 вдарила його рукою в щелепу, тоді він зробив в її напрямку два кроки, а остання у відповідь почала махати перед ним ножем, нанесла два порізи по його руках. В цей момент, у нього щось відбулось у свідомості, точно не пригадує, напевне, забрав ніж у ОСОБА_7 та наніс їй ножові удари в живіт. Як наносив удари та їх кількість не пригадує. В данному випадку він захищався. Про смерть ОСОБА_7 дізнався вранці, коли прокинувся та побачив, що вона лежить на підлозі біля холодильника мертва. Він зателефонував матері та повідомив про дану подію. До приїзду працівників поліції в будинку нічого не змінював, лежав на дивані. ОСОБА_7 була оголеною, оскільки мала звичку так ходити вдома. Також зазначив, що внаслідок отриманої в минулому черепно-мозкової травми є особою з інвалідністю другої групи безстроково, вживає ліки на постійній основі, бувають провали в пам`яті, вживати спиртні напої разом з ліками йому заборонено. У скоєному щиро розкаюється, наміру вбивати ОСОБА_7 не мав. Просив суд строго його не карати, оскільки має на утриманні матір похилого віку. Цивільний позов потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 250000 грн визнає частково, зазначивши, що сплатив би моральну шкоду за наявності у нього такої суми грошових коштів, разом з тим внаслідок скрутного матеріального становища та відсутності у власності будь-якого рухомого та нерухомого майна згідний сплатити моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.
Незважаючи на заперечення обвинуваченим умислу на умисне вбивство ОСОБА_7 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, повністю доведена сукупністю зібраних по кримінальному провадженні доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні.
Показами свідка ОСОБА_9 , яка в суді показала, що мешкає в с.Ворничани Дністровського району. 06.02.2025 року вранці їй зателефонувала мати обвинуваченого, з якою вони підтримують дружні відносини і повідомила, що померла ОСОБА_7 , та попросила її піти до будинку сина та дізнатися, що там сталося. Пізніше їй зателефонував і ОСОБА_4 . Зайшовши в будинок, побачила, що ОСОБА_7 лежить на підлозі мертва і оголена. Вона накрила її халатом і чекала поліцію. Коли накривала її халатом, то помітила в області живота померлої надрізану і почорнілу рану, але уваги не звернула, бо вважала, що ОСОБА_7 померла внаслідок хвороби, про яку вона не бажала розповідати односельчанам. Пізніше підійшла до будинку ОСОБА_10 . Обвинувачений в її присутності то лягав, то піднімався з дивану, плакав, припадав до ОСОБА_11 , гладив її по голові, нічого не говорив, казав, що ОСОБА_12 померла. У ОСОБА_4 помітила надрізаний палець на якому було трішки крові, але звідки кров не запитувала. На тілі ОСОБА_7 кров була тільки нижче від пупа, яка стікала на ноги. Коли приїхала поліція, то повідомила, що на тілі померлої ножові поранення. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 жили добре, завжди ходили вдвох, в селі на людях поволиди себе пристойно. Інколи зловживали спиртними напоями.
Показами свідка ОСОБА_10 , яка в суді показала, що вона працює діловодом Хотинської міської ради с. Ворничани. Сім`я ОСОБА_13 прибула до них в село у квітні 2022 року, як внутрішньо переміщені особи, поселилися в будинку, скарг від жителів села на них не поступало, з односельчанами не конфліктували, інколи вживали спиртні напої. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проживали вдвох, майже ні з ким не дружили, відносини між ними були теплі. 06.02.2025 року приблизно о 08:00 год. їй зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила про смерть ОСОБА_7 . Вона приїхала до місця проживання ОСОБА_4 , де на підлозі виявила мертвою ОСОБА_7 , яка була накрита халатом. ОСОБА_9 повідомила, що на тілі померлої є якісь рани, але вона їх не оглядала. ОСОБА_4 нічого не пояснював, лише сказав, що він прокинувся, а ОСОБА_12 мертва. Тоді викликали поліцію. Про те, що у ОСОБА_7 були ножові поранення, вона дізналася від поліції. Під час проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , де вона була понятою, тиск на останнього будь-ким не здійснювався, обвинувачений все показував добровільно, зауважень щодо слідчого експерименту від учасників не було. Про те, що співмешканка наносила йому тілесні ушкодження ОСОБА_4 не повідомляв, лише показував, як брав ніж, як наносив удари ножем, де стояла ОСОБА_7 , удари наносив в область живота, у поясненнях не плутався. Протокол проведення слідчого експерименту вона підписувала, зауважень не було.
Показами свідка ОСОБА_8 , яка в суді показала, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 . Вона з сином та ОСОБА_7 приїхали в с. Ворничани з м. Слав`янська Донецької області. ОСОБА_7 з її сином проживала десь біля дев`яти років. Спочатку проживали разом в одному будинку, приблизно півтора роки, а потім ОСОБА_12 з її сином стали проживати окремо. В день, коли сталася дана подія, їй вранці зателефонував син та повідомив, що ОСОБА_12 померла. Вона сказала йому, щоб викликав поліцію та представників сільської ради. Тоді зателефонувала до ОСОБА_9 , щоб та сходила і подивилася, що трапилось. У відносини сина з його співмешканкою не вмішувалася, але конфлікти були через те, що син часто приходив до неї, щоб допомогти. Зазначила, що її син є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок отриманої черепно мозкової травми пісдя дорожньо- транспортної пригоди, перебував на обліку, постійно відмічався в психоневрологічному диспансері за місцем проживання. Коли у сина починалися головні болі, він не спав, нервувався, втрачав пам`ять. Були моменти, що падав, втрачав свідомість, але вона одразу викликала швидку, проліковувала його. За час проживання на території Чернівецької області її син не лікувався у медзакладах, лише приймав ліки, які вона йому постійно купувала. Вживати спиртні напої під час прийому ліків було заборонено, він тоді ставав агресивним.
Показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав, що був понятим при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 . Обвинувачений все показував добровільно, як і що робів, як наносив удари. З приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 нічого не чув. Відбувалася відеофіксація слідчого експерименту, протокол проведення слідчого експерименту підписували всі учасники, зауважень не було.
Показами свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні показала, що вона працює продавцем в магазині с. Ворничани. Напередодні події, яка сталася 05.02.2025 року, обвинувачений був в магазині, купував продукти, також придбав пляшку горілки «Колганов» 0,5л і дві баночки пива «Бірмікс». ОСОБА_4 характеризує з позитивної сторони, вввічливого, не конфліктного.
Показами свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні показав, що він односельчанин ОСОБА_4 , проживає навпроти їхнього будинку по сусідству. Зі слів мешканців села йому відомо, що ОСОБА_4 зі співмешканкою вживали спиртні напої в будинку, але не сварилися, могли не виходити декілька днів, можливо і тиждень. В гості до них ніхто не приходив.
Показами свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні показала, що на прохання голови сільської ради, вона у 2022 році поселила у своєму будинку сім`ю ОСОБА_4 , яка переїхали з Донецької області. Під час проживання все було добре, але ОСОБА_4 зі співмешканкою часто вживали спиртні напої, остання ображала матір обвинуваченого, тоді вона їх попросила виселитися з будинку. Проживали до жовтня 2023 року.
Показами свідка ОСОБА_19 , який в суді показав, що він проживає по сусідству з ОСОБА_4 в с. Ворничани. Сім`ю обвинуваченого характеризує з позитивної сторони, конфліктів з ним та його співмешканкою не було.
Також вина обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7 підтверджується зібраними по кримінальному провадженні письмовими доказами.
Рапортом помічника чергового ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 06.02.2025, відповідно до якого 06.02.2025 року о 08:23 на службу 102 надійшло повідомлення від старости с. Ворничани Дністровського району Чернівецької області ОСОБА_10 про те, що за місцем проживання в АДРЕСА_3 виявлено мертвою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час огляду трупа за участю судово-медичного експерта виявлено три колото-різані проникаючі ножові поранення в живіт (а.п.16 том 1).
Аудіозаписом розмови оператора спецлінії «102» ГУНП в Чернівецькій області, яким зафіксовано повідомлення, яке надійшло 06.02.2025 о 08:23 год з абонентського номеру стильникового зв`язку від ОСОБА_10 щодо смерті ОСОБА_7 /подія зареєстрована в електронній картці «Подія 102» за №224640714 від 06.02.2025/ (а.п.254-255 том 2).
Відомостями, які були внесені 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.п.1-5 том 1).
Протоколом огляду місця події від 06.02.2025 року з фототаблицями до нього, згідно якого, під час огляду господарства за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у приміщенні однієї із житлових кімнат вказаного будинку, на підлозі, виявлено оголений труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями, а саме виявлені три рані по передній поверхні живота. Шкірні покриви довкола вказаних ран забруднені речовиною бурого кольору схожою на кров (а.п.17-120 том 1). В ході даного огляду було виявлено та вилучено: 14 змивів із різних поверхонь в житловому будинку; сигарету із слідами речовини бурого кольору; фрагмент тюлі зі слідами речовини бурого кольору; недопалок сигарети із нарашуванням речовини рожевого кольору; чоловічі труси сірого кольору із плямами речовини бурого кольору; зріз килима із плямою речовини бурого кольору, схожої на кров; мобільний телефон марки «NOMI» чорного кольору; два мобільних телефони (смартфон) марки «REDMI»; кухонний ніж із нашаруванням речовини бурого кольору, який знаходився біля тіла ОСОБА_7 під диваном; три кухонні ножі, які знаходились на столі; сліди рук на 7 відрізах прозорої липкої стрічки, які відповідно до постанови від 07.02.2025 визнано речовими доказами (а.п.137-139 том 1).
Лікарським свідоцтвом про смерть №122 від 06.02.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті: проникаюче, сліпе, колото-різане поранення стінки черева з ушкодженням судин брижі тонкого кишківника (а.п.128-129 том 1).
Висновком експерта №267 від 09.04.2025 року та додатковим висновком експерта №267 від 17.04.2025 року, згідно якого на трупі ОСОБА_7 виявлені різного ступеня тілесні ушкодження:
1. Садна: на спинці носа справа; по розгинальні поверхні лівого ліктьового згину; по розгинальні поверхні правого ліктьового згину. Крововилив: в м`які тканини волосяної частини голови з боку внутрішньої поверхні в потиличній ділянці справа.
Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті, від чотирьох травматичних дій тупих предметів або удари об такі, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебувають.
2. Крововилив в м`які тканини волосяної частини голови з боку внутрішньої поверхні в потиличній ділянці зліва. Субарахноїдальний крововилив в потиличній долі лівої півкулі.
Дані телесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті, від щонаймеше однієї травматичної дії тупого предмету або удару об такий, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що у живих осіб зазвичай призводить до короткочасного розладу здоров`я та в будь-якому причинному зв`язку з фактом настання смерті не знаходяться.
3. Рана №1 по передній поверхні живота в проекції середньо- ключичної лінії зліва на 1,0 см вище пупка з утворенням ранового каналу, що проходить спереду назад, зліва направо і дещо знизу вверх, довжиною 7,5 см, пошкоджуючи шкіру, підшкірно жирову клітковину, м`язи живота, очеревину та вільно закінчуєтьсяя в черевній порожнині. Рана №2 на 2,0 см нижче попередньої, з утворенням ранового каналу, що проходить спереду назад, зліва направо і дещо знизу уверх, довжиною 5,5 см, пошкоджуючи шкіру, підшкірно жирову клітковину, м`язи живота, очеревину та вільно закінчуєтьсяя в черевній порожнині. Рана №3 на 1,5 см нижче рани №2, з утворенням ранового каналу, що проходить спереду назад, зліва направо і дещо знизу уверх, довжиною 7,0 см, пошкоджуючи шкіру, підшкірно жирову клітковину, м`язи живота, очеревину та вільно закінчуєтьсяя в черевній порожнині. Ушкодження у вигляді дефекту (відсутність) частини тонкого кишківника та його брижі в проєкції закінчення ранового каналу №2.
Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті, внаслідок не менше триразової дії колючо-ріжучого предмету (типу фінського ножа), характеристиками якого також володіє кухонний ніж, про що свідчать наступні дані: веретеноподібна форма нашкірних ран, гострі та ОСОБА_20 подібні кінці, співставимі краї, відсутність міжтканинних перетинок, наявність ранового каналу, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя» та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті.
4.Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 у проміжок часу від 20:00 до 23:00 годин від масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі, яка винила як наслідок наявної при житті травми у вигляді множинних проникаючих, сліпих, колото різаних поранень передньої стінки черева з ушкодженням тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника та її судин.
5. Беручи до уваги причину смерті, що перебуває в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_7 , проміжок часу між втратою можливості вчиняти цілеспрямовані дії до настання смерті, вираховується від декількох хвилин до декількох десятків хвилин.
6. Перед смертю ОСОБА_7 вживала спиртні напої та була у стані середнього ступеня алкогольного сп`яніння, що підтверджується виявленням етилового спирту в крові в концентрації 2,47 проміле (а.п.130-136 том 1).
Беручи до уваги морфологічні особливості та локалізацію тілесних ушкоджень, зазначений в пунктах 1 та 2 не виключається їх виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту з одночасним ударом частинами тіла об поверхню підлоги, меблі або інші тверді предмети під час втрати рівноваги через власну необережність, в тому числі внасліодок перебування в стані алкогольного сп`яніння, або через погіршення самопочуття внаслідок отримання тілесних ушкоджень, які призвели до її смерті та які зазначені у пункті 3 цих підсумків, окрім ушкодження у вигляді садна на спинці носа справа, зазначеного в пункті 1 цих підсумків, виникнення якого є малоймовірним унаслідок падіння з положення стоячи з подальшим ударом об тверду площину з виступаючими предметами (а.п.278-274 том 2).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.02.2025 року та відеозапису даної слідчної дії, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що слідчим за участю двох понятих та захисника підозрюваного, проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 , з метою уточнення механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_4 добровільно розповів та показав місце розташування його та співмешканки на момент сварки, місцезнадження ножа до нанесення ударів, а також механізм нанесення ударів в область черевної порожнини ОСОБА_7 . При цьому зазначив, що він та співмешканка перебували в стоячому положенні. Також ОСОБА_4 показав, де він ліг спати та розташування тіла співмешканки після удару та коли він прокинувся (а.п.232-233 том 1).
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, даний слідчій експеримент проводився з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, жодних зауважень з приводу проведеного слідчого експерименту від понятих чи підозрюваного та його захисника не надходило.
Протоколом слідчого експерименту, проведеного 09.04.2025 року зі свідком ОСОБА_9 та відеозапису даної слідчої дії, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що свідок детально розповіла та показала, за яких обставин вона 06.02.2025 в ранковий час потрапила в будинок, де мешкали ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 . Свідок показала кімнату, у якій вона виявила на підлозі труп ОСОБА_7 та вказала, де саме труп перебував. Також свідок показала диван на якому лежав ОСОБА_4 , коли вона прийшла до будинку та про інші обставини даної події. Слідчий експеримент було проведено за участі понятих. Будь-яких зауважень від учасників слідчої дії не надходило (а.п.266-270 том 2).
Протоколом слідчого експерименту, проведеного 09.04.2025 року зі свідком ОСОБА_10 та відеозапису даної слідчої дії, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що свідок детально розповіла та показала за яких обставин вона виявила труп ОСОБА_7 за місцем проживання останньої. Слідчий експеримент було проведено за участі понятих. Будь-яких зауважень від учасників слідчої дії не надходило (а.п.271-275 том 2).
Протоколом огляду (речі) від 17.04.2025 року, згідно якого було оглянуто СД диск із інформацією, а саме результатами комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону марки «Redmi 12С». Оглядом даних відомостей було виявлено дзвінки за 06.02.2025, а саме з 06 год 28 хв по 07 год 29 хв. Так зафіксовано 8 дзвінків з абонентом, який належить матері ОСОБА_4 та 3 дзвінки із абонентом, який належить жительці с.Ворничани ОСОБА_9 (а.п.290 -298 том 1).
Висновком експерта №СЕ-19/126-25/3140 КТ від 05.03.2025 року, відповідно до якого у внутрішній пам`яті мобільного телефону марки «Redmi 6А» 6А (M1804C3CG), який вилучений 06.02.2025 в ході огляду місця події та який знаходився на стільці в кімнаті будинку, містяться відомості з переліком контактів телефонної книги, історію дзвінків та історію зі змістом спілкування, які наведено у файлі звіту на оптичному диску доданому до висновку експерта (а.п.303-307 том 1).
Протоколом огляду (речі) від 17.04.2025 року, згідно якого було оглянуто СД диск із інформацією, а саме результатами комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону марки «Redmi 6А». Оглядом даних відомостей було виявлено дзвінки за 06.02.2025, а саме з 08 год 08 хв по 08 год 17 хв. Так зафіксовано 2 дзвінки з абонентом, який належить діловоду с.Ворничани ОСОБА_10 (а.п.309-314 том 1).
Висновком експерта №СЕ-19/126-25/2542 Д від 26.02.2025 року, відповідно до якого сліди пальців рук, які було виявлено на поверхні кружки білого кольору, яка знаходилась на столі в кімнаті будинку під час огляду місця події 06.02.2025, залишені великим пальцем лівої руки ОСОБА_4 (а.п.328-340 том 1).
Висновком судової молекулярно генетичної експертизи № СЕ-19/126-25/2535-БД від 18.03.2025 року, відповідно до якого встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_4 , та генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. п. 30-40 том 2).
Висновком експерта № КСЕ-19/126-25/2545-БД від 19.03.2025, відповідно до якого, на дослідження експерту було надано ніж, який знаходився біля тіла ОСОБА_7 під диваном у кімнаті будинку, із нашаруванням речовини бурого кольору, та вилучений під час огляду місця події 06.02.2025. За результатами дослідження встановлено, що на клинку та руків`ї ножа було виявлено кров людини. Генетичні ознаки крові, виявлені на клинку ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , 1961 р.н. Походження крові на клинку ножа від ОСОБА_4 виключається. Ймовірність походження крові на руків`ї ножа від ОСОБА_4 становить не менше 99,99%. Походження крові на руків`ї ножа від потерпілої ОСОБА_7 виключається. (а.п.12-23 том 2).
Висновком експерта №СЕ-19/126-25/2545 ХЗ від 14.02.2025 року, відповідно до якого наданий на дослідження ніж загальною довжиною 324 мм, який знаходився біля тіла ОСОБА_7 під диваном у кімнаті будинку, до категорії холодної зброї не відноситься у зв`язку з невідповідністю загальним техніко криміналістичним вимогам, виготовлений промисловим способом (а.п.6-9 том 2).
Висновками судово імунологічних експертиз №258, №259 та №260 від 05.03.2025 року, відповідно до яких на змивах рук, ніг, змивах з передньої частини тулуба ОСОБА_4 виявлено кров, яка належить ОСОБА_7 (а.п.62-65, 70-73, 78-81 том 2).
Висновками судово імунологічних експертиз №261 та №266 від 10.03.2025 року, відповідно до яких: на килимі, на якому знаходилось тіло ОСОБА_7 , та на чоловічих трусах сірого кольору, які знаходились на підлозі в кімнаті будинку під час огляду місця події, виявлено кров, яка належить ОСОБА_7 (а.п.46-49, 54-57 том 2).
Висновками судово імунологічних експертиз №262, №257, №269, №271, №264, №263, №267, №268, №265, №270 від 05.03.2025 року, відповідно до яких: на змивах з мобільного телефону «Redmi», змивах зі стільця, змивах із жестяної банки з під напою «Beermix Манго»; зі змивів з горловини та поверхні пляшки з під горілки; змивів із тумбочки кухонної поверхні; змивах із поверхні холодильника; фрагменті тюлі, яка висіла на вікні в кімнаті будинку; змивах із зовнішньої та внутрішньої сторони вхідних дверей до кімнати та дверної коробки даних дверей; змивах із скляного стакану; змивах із жестяної банки з під напою «Beermix Персик», вилучених при огляді місця події 06.02.2025, виявлено кров, яка належить ОСОБА_7 (а.п.86-89, 94-97,102-105, 110-113, 118-121,126-129, 134-137, 142-145, 150-153, 158-161 том 2).
Висновком судово імунологічної експертизи №255 від 10.03.2025 року, відповідно до якого на одязі та взутті ОСОБА_4 , який було вилучено під час його затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме: куртці, футболці, спортивних штанах, трусів чоловічих, спортивній кофті та правому кросівку, виявлено кров, яка належить ОСОБА_7 (а.п.165-170 том 2).
Висновком експерта №8 від 05.03.2025 року, відповідно до якого: при судово- медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластин з кістей обох рук ОСОБА_7 виявлено кров. При встановленні групової належності крові і клітин виявлено антигени, які властиві самій ОСОБА_7 . В той же час, не можна виключити походження антигену, який є характерним для ОСОБА_4 за рахунок домішки його крові та клітин (а.п. 182-184 том 2).
Висновком експерта №11 від 05.02.2025 року, відповідно до якого при судово- медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластин з кисті правої руки ОСОБА_4 виявлено кров ОСОБА_4 так і ОСОБА_7 . При судово-медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластин з кисті лівої руки ОСОБА_4 знайдено нетравматичного походження епітеліальні клітини ОСОБА_4 (а.п.189-192 том 2).
Висновками експерта №9 та №10 від 07.03.2025 року, відповідно до яких при судово-медичній експертизі вмісту на недопалку сигарети з фільтром «BRUT», який знаходився на ліжку кімнати та вмісту на сигареті з фільтром без розпізнаної маркировки, який був виявлений на столі в кімнаті та які було вилучено під час огляду місця події 06.02.2025, виявлено кров та слину ОСОБА_7 . В той же час не виключається походження крові за рахунок домішки від ОСОБА_4 та слини ( у випадку випалювання даної сигарети більш ніж однією особою) (а.п.197-200, 205-210 том 2).
Постановою про визнання речовими доказами від 02.04.2025 року, згідно якої речі (предмети), які було вилучено під час огляду місця події, під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України та відібрані біологічні зразки у обвинуваченого ОСОБА_4 та з трупа ОСОБА_7 , було визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області (а.п.234-245 том 2).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №310 від 18.02.2025 року, ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі помірних розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ), за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки психічного захворювання у формі помірних розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ). За своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.322-323 том 1).
Відповідно до довідки КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» №4 від 06.02.2025, встановлено, що за результатами медичного огляду проведеного 06.02.2025 о 11:55 год ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.п.166 том 1).
Відповідно до відомостей наданих виконавчим комітетом Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області с.Ворничани від 06.03.2025 року, ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , 1961 р.н. та матір`ю ОСОБА_21 , 1944 р.н., прибули на територію с.Ворничани Дністровського району Чернівецької області 28.04.2022 року і зареєстровані як внутрішньо-переміщені особи 29.04.2022 по АДРЕСА_2 (а.п.159-165 том 1).
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи наведені докази, безпосередньо досліджені судом, суд дійшов висновку, що вони отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_4 та ухвалення обвинувального вироку. Зазначені докази не містять суперечностей, узгоджуються між собою та дозволяють об`єктивно встановити обставини кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд приходить до наступного висновку.
У своїх показах обвинувачений заявляє про відсутність у нього умислу на вбивство ОСОБА_7 .
Так, ч. 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до судової практики, викладеної у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Вина обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7 повністю доказана та знайшла своє підтвердження у зібраних матеріалах кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події, показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які послідовно розповіли за яких обставин вони виявили труп ОСОБА_7 за місцем проживання; свої покази свідки підтвердили під час слідчих експериментів 09.04.2025; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 07.02.2025, який добровільно розповів та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; висновками експертів, речовими доказами, які прямо та опосередковано підтверджують, що саме обвинувачений, знаходячись разом з ОСОБА_7 за місцем їхнього проживання, скоїв даний злочин.
Наведені у вироку докази є належними, стороною захисту не оспорюються, та підтверджують факт вчинення цього кримінального правопорушення обвинуваченим.
Локалізація тілесного ушкодження (удар у розташування життєво важливих органів людини передня поверхня живота), сила удару (ушкодження кишківника), знаряддя, яким воно заподіяне (колючо-ріжучий предмет - ніж), кількість ударів (три ножових удари), свідчать про наявність у ОСОБА_4 умислу саме на позбавлення ОСОБА_7 життя. Обвинувачений не міг не передбачати і не усвідомлювати, що в результаті своїх дій ОСОБА_7 отримає тілесні ушкодження, від яких може померти.
Зазначене у сукупності свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок таких дій буде заподіяно смерть особи, свідомо їх допускав, тобто діяв із умислом на вбивство ОСОБА_7 .
Щодо тверджень обвинуваченого про те, що він наніс ОСОБА_7 ножові поранення в процесі самозахисту, оскільки остання розмахувала перед ним ножем, завдавши декілька порізів по його руках, то суд зазначає наступне.
Статтею 36 КК України визначено право кожної особи на необхідну оборону, що є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (стаття 27 Конституції України).
Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36).
Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.
Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
При розгляді справ даної категорії суди також повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалась, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної й достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що 07.02.2025 року до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» прибув ув`язнений ОСОБА_4 . При тілесному огляді ув`язненого було виявлено наступні тілесні ушкодження: два порізи на великому пальці лівої руки розміром 1 на 2 см та 1 на 4 см, поріз на вказівному пальці правої руки розміром 1 на 3 см, поріз долоні правої руки розміром 1 на 2 см., про що було відображено лікарем медичної частини у довідці №9 від 07.02.2025 року. Дані тілесні ушкодження з письмових пояснень ОСОБА_4 від 08.02.2025 були отримані ним у побуті з власної необережності за місцем проживання (а.п.181-190 том 1).
Допитаний в суді свідок ОСОБА_22 , показав, що працює фельдшерем в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор». Він був на зміні, коли до СІЗО привезли ув`язненого ОСОБА_4 , як новоприбулу особу. При зовнішному огляді у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: поріз долоні та вказівного пальця правої руки, два порізи великого пальця лівої руки, що ним було зафіксовано у довідці від 07.02.2025. ОСОБА_4 тоді повідомив, що дані порізи ним отримані в побуті 04.02.2025 року, але як саме, не повідомляв. Також не розповідав, що вони нанесені іншими особами.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_23 , показав, що він працює в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» на посаді старшого інспектора з соціально психологічної виховної роботи. 07.02.2025 року ОСОБА_4 був доставлений до Чернівецького слідчого ізолятора. Під час попереднього огляду працівниками медичної частини у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження, а саме декілька порізів на руках, у зв`язку з чим до нього на виконання надійшов рапорт чергового помічника про це. 08.02.2025 року ним було відібрано у ОСОБА_4 письмові пояснення з приводу виявлених тілесних ушкоджень. Обвинувачений в поясненнях зазначив, що отримав дані тілесні ушкодження у побуті з власної необережності за домашньою адресою, більше жодних пояснень не надавав. Також не наводив жодних обставин щодо конфлікту зі співмешканкою чи внаслідок бійки з нею.
Відповідно до висновку експерта №61 екс від 06.02.2025 року у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: різані рани: на долонній поверхні дистальної фаланги великого пальця правої китиці; на долонній поверхні в дистальному відділі вказівного пальця правої китиці. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш 2-х кратної травмуючої дії гостро ріжучого предмету, можливо внаслідок травмування об металеве лезо ножа, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (а.п.317 том 1).
Згідно довідки начальника СКП Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 21.02.2025, складеної за результатами перевірки звернення із ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» за фактом виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , перевірка по матеріалам припинена, оскільки ознак будь-якого кримінального правопорушення не встановлено (а.п.178-179 том 1).
Отже твердження обвинуваченого про погрозу йому ножем з боку потерпілої є непереконливими та спростовується вищенаведеним та свідчить про бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.
Крім того, навіть якщо припустити, що погрози з боку потерпілої мали місце, у тому числі й ножем, разом з тим, суспільно-небезпечне посягання, враховуючи вік, стать потерпілої, виявлені у обвинуваченого легкі тілесні ушкодження, не було такого рівня, який відповідно до статті 36 КК України, давав обвинуваченому право оборонятися від нього.
Таким чином, під час судового розгляду судом не встановлено, що мало місце таке суспільно небезпечне посягання з боку ОСОБА_7 , яке обумовило з боку ОСОБА_4 невідкладну необхідність в заподіянні шкоди потерпілій для негайного відвернення або припинення суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 05.02.2025 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв., в АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої суперечки побутового характеру з ОСОБА_7 , з метою вбивства, умисно, протиправно, наніс три удари кухонним ножем в область розташування життєво-важливих органів ОСОБА_7 , а саме в передню поверхню живота, чим спричинив останній тілесні ушкодження, що несумісні з життям, від яких настала смерть ОСОБА_7 .
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшовдо висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.
Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який є внутрішньо переміщеною особою з Донецької області, проживав в с. Ворничани Дністровського району Чернівецької області разом зі співмешканкою ОСОБА_7 , 1961 р.н. та матір`ю похилого віку ОСОБА_8 , 1944 р.н.; за місцем проживання, згідно характеристики виконавчого комітету Хотинської міської ради с.Ворничани від 06.02.2025, характеризується з позитивної сторони, скарг від жителів на його адресу не надходило, але зловживає спиртними напоями; на обліку у лікаря нарколога не перебуває, є особою з інвалідністю ІІ групи; в силу ст. 89 КК України не судимий (а.п.159-177 том 1).
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнано: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та щодо особи похилого віку.
Згідно з приписами статей 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_24 в заяві, наданій на адресу суду, просив призначити обвинуваченому максимальну міру покарання, передбачену ч. 1 ст. 115 КК України (а. п. 88 том 3).
З урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, незворотні наслідки у виді смерті людини, даних про особу обвинуваченого, ставлення його до вчиненого, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, тому суд, зважаючи на позиції обвинувачення та представника потерпілого, висловлені в ході судових дебатів, вважає, що покарання для обвинуваченого повинно бути виключно із позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого, при призначенні покарання, положень ст.69 КК України, на які наполягав захисник, судом не встановлено.
Представником потерпілого ОСОБА_6 , було заявлено цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_24 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 250 000 грн (а.п.72-75 том 3).
Потерпілий ОСОБА_24 в судове заідання не з`явився, до суду надав заяву, згідно якої цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.п.88 том 3).
Прокурор в судовому засіданні цивільний позов потерпілого підтримала та просила задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково на суму 50 000 гривень.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у відзиві на позовну заяву зазначив, що з урахуванням майнового стану обвинуваченого, а також того, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи, тому просив цивільний позов задовольнити частково та стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень (а.п.84-85 том 3).
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та / або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Статтею 23 ЦК передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Встановлені у даній справі обставини беззаперечно вказують на факт заподіяння моральної шкоди потерпілому ОСОБА_24 .
Оцінюючи розмір такої моральної шкоди, суд відзначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Суд при визначенні розміру моральної шкоди, який обвинувачений повинен відшкодувати, враховує характер та глибину душевних страждань, яких зазнав потерпілий внаслідок втрати близької йому людини (матері), вимушеність його життєвих змін та незворотність наслідків які настали, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, при цьому суд враховує, що загибель матері потерпілого настала внаслідок насильницького кримінального правопорушення, яке скоєне обвинуваченим навмисно, та виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та безцінності життя людини.
На підставі вище викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди із ОСОБА_4 слід задовольнити частково в розмірі 200 000 гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення: судових експертиз №СЕ-19/126-25/3139 -КТ від 05.03.2025 в розмірі 2387,70 грн.; №СЕ-19/126-25/3140 -КТ від 05.03.2025 в розмірі 2387,70 грн.; №СЕ-19/126-25/2542 - Д від 26.02.2025 в розмірі 2785,65 грн.; №КСЕ-19/126-25/2545 - БД від 19.03.2025 в розмірі 6171,09 грн.; №СЕ-19/126-25/2535- БД від 18.03.2025 року в розмірі 1417,94 грн.; №КСЕ-19/126-25/2545- ХЗ від 14.02.2025 року в розмірі 1193,85 грн., а всього на загальну суму 16 343,93 грн, які підтверджені документально (а.п. 289, 308, 341 том 1, а.п. 10, 24, 41 том 2) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному об`ємі на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення у виді арешту майна, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 07.02.2025 року підлягають скасуванню (а.п.145-147 том1).
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.08.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, то до набрання вироком законної сили слід залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 370, 374,376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 (десять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання 06 лютого 2025 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_24 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована адреса проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_24 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована адреса проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 16 343 (шістнадцять тисяч триста сорок три) гривні 93 копійки.
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 07.02.2025 року на речові докази.
- зріз (фрагмент) тюлі зі слідами речовини бурого кольору; зрізи нігтів з рук ОСОБА_4 ; недопалок сигарети; сигарета з фільтром; зріз (фрагмент) килима із плямою речовини бурого кольору; чоловічі труси сірого кольору; змиви з рук ОСОБА_4 , змиви з ніг ОСОБА_4 , змиви з передньої частини тулуба ОСОБА_4 , 14 (чотирнадцять) змивів із різних поверхонь в житловому будинку; зразки букального епітелію ОСОБА_4 та крові ОСОБА_7 ; зрізи нігтів трупа ОСОБА_7 ; ніж, який поміщено до сейф-пакету№6306912; сліди рук, виявлені на різних поверхнях в приміщенні будинку, які перекопійовано на 7 (сім) прозорих відрізків ліпкої стрічки та дактилокарта ОСОБА_4 , які поміщено до сейф пакету №5812266; 3 (три) кухонні ножі, які поміщено до паперової коробки, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.
- одяг, в якому був одягнений ОСОБА_4 під час затримання в порядку ст.208 КПК України труси синього кольору, носки, матерчату шапку чорного кольору, спортивні штани сірого кольору, футболку чорного кольору, штани синього кольору, кофту чорного кольору на застібці (блискавка), куртку чорного кольору та взуття (кросівки), які поміщено до паперової коробки та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути засудженому ОСОБА_4 за належністю;
- мобільний телефон (смартфон) марки «Xiaomi REDMI 6А», який поміщено до сейф пакету 5455060; мобільний телефон (смартфон) марки «Redmi 12С», який поміщений до сейф пакету 5455059 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути засудженому ОСОБА_4 за належністю;
-мобільний телефон «NOMI», належний ОСОБА_7 , який поміщений до сейф пакету №PSP2128793 та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області повернути потерпілому ОСОБА_24 .
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою протягом місяця з дня отримання ним копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1