Справа № 456/2642/25
Провадження № 1-кп/456/388/2025
ВИРОК

іменем України

17 червня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000156 від 02.08.2024, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задеревці, Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину та одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, в порушення вимог Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, у період з квітня по травень 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідування не встановлено, приймаючи безпосередню участь у бойових діях в районі с. Червоне Пологівського району Запорізької області, на ділянці місцевості, незаконно придбав (привласнив) автомат Калашникова (АК- 74), кал. 5,45x39мм, № НОМЕР_1 , який являється військовою (бойовою) нарізною вогнепальною зброєю, виготовлений промисловим способом СРСР 1981 року випуску та є придатним до стрільби, магазин до вказаного автомату, із надписом «67», глушник до АК-74, моделі GE№2, а також 1123 патронів кал. 5,45x39мм (Т) з маркуванням «3-90 та 30 патронів кал. 5,45x39мм (Т) з маркуванням «539- 79», що є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - автоматів та кулемета системи Калашникова, придатних до стрільби, які за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, місце, спосіб), але не пізніше 19.55 год. 20.08.2024, незаконно носив, перевіз та зберігав в гаражі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою їх збуту.

В подальшому, 20.08.2024 о 19.58 год. ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, в порушення вимог Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи в лісопосадці в околицях с. Довге Стрийського району Львівської області, збув за грошові винагороди ОСОБА_6 , шляхом передачі, автомат Калашникова (АК- 74) № НОМЕР_1 , кал. 5,45x39мм, який є придатний до стрільби та являється військовою (бойовою) нарізною вогнепальною зброєю, виготовлений промисловим способом СРСР, 1981 року випуску; магазин до вогнепальної зброї із надписом «67»; глушник до АК-74 моделі GE№2, отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 доларів CША, що станом на 20.08.2024 згідно курсу Національного банку України становить 41302,7 грн., а також збув ОСОБА_7 , шляхом передачі, 1123 патронів кал. 5,45x39мм (Т) з маркуванням «3-90 та 30 патронів кал. 5,45x39мм (ПС) з маркуванням «539-79», які є придатними до стрільби та боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, автоматів та кулемета системи Калашникова, отримавши від останнього грошові кошти в сумі 18000 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні і збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

14.05.2025 між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості обвинуваченим.

Згідно із цією угодою ОСОБА_3 , повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов?язки передбачені ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , пояснив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , - ОСОБА_5 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 14.05.2025.

Прокурор ОСОБА_4 , вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 14.05.2025.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є тяжким злочином.

Свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 , визнав беззастережно.

У даному кримінальному провадженні потерпілі особи участі не беруть.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкцї ч. 1 ст. 263 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 14.05.2025 між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості, слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що останній вчинив тяжкий злочин, особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, позитивно характеризується старостами Воля-Задеревацького і Станківського старостинського округу виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області та керуючим Сумською єпархією Православної Церкви України, має на утриманні одну малолітню дитину та одну неповнолітню дитину, здійснює щоденний догляд за своєю мамою - ОСОБА_9 , 1957 року народження, має посвідчення учасника бойових дій, відмічений грамотами: Сумською єпархією Православної Церкви України за розбудову з 2014 року храмів на Сумщині; голови Яворівського районної державної адміністрації за вірність Українському народові і Військовій присязі; командира військової частини НОМЕР_2 за сумлінне виконання службового обов`язку, а також його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та беззастережне визнання ним своєї винуватості, вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, а саме щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню, обтяжуючих обставин не встановлено, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475, КПК України суд, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000156 від 02.08.2024, укладену 14.05.2025 між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) року.

У відповідності до ст. 75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 12335,44 (дванадцять тисяч триста тридцять п`ять грн. 44 коп.) грн.

Арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2025 по кримінальному провадженні №0000156 від 02.08.2024- скасувати.

Речові докази:

- 13 (тринадцять) гільз від патронів 16 калібру для стрільби з мисливської гладкоствольної зброї, 12 (дванадцять) гільз від патронів кал. 5,45х39мм до бойової нарізної вогнепальної зброї, металеву банку, яка наполовину заповнена порохом, разом з порохом, які передані на зберігання в камеру зберігання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області знищити.

мобільний телефон марки «Redmi 9T» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 із сім-картою НОМЕР_5 та НОМЕР_6 та мобільний телефон марки «Xiаomі» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , який переданий на зберігання в камеру зберігання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області - повернути ОСОБА_3

- гладкоствольну рушницю моделі «ИЖ-К» з обрізаним стволом, 16 калібру, № НОМЕР_8 , автомат Калашникова (АК-74) кал. 5,45х39мм № НОМЕР_1 , магазин до автомату АК-74 із написом «67», глушник до АК-74, моделі GE№2, 1138 (тисячу сто тридцять вісім) патронів кал. 5,45х39мм, які зберігаються згідно квитанцій в Стрийському РУП ГУ НП у Львівській області - конфіскувати в дохід держави та передати на потреби Збройних Сил України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1