печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

27 травня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 317 КК України

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду на стадії дослідження доказів перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 від 27.10.2022 року стосовно вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вказаних злочинів.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, є реальними та триваючими, зокрема, ризик переховуватись, впливати на свідків з метою зміни їх показань чи відмови від їх надання.

В обгрунтування вказаних ризиків прокурор вказує, що інкриміновані обвинуваченим діяння, зокрема, є особливо тяжкими, а покарання полягає виключно у позбавленні волі. Крім того, прокурор вказує, що обвинувачені мають зв`язки, що дають можливість перетнути державний кордон під час дії воєнного стану, тобто існує ризик переховування обвинувачених. Також прокурор зазначає, що існує ризик впливу на свідків, оскільки свідки ще не допитані безпосередньо в судовому засіданні, а також, що у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти продовження строків тримання під вартою обвинувачених, вказали, що клопотання прокурора є однотипними та не доводять існування вказаних ним ризиків. Крім того, зазначили, що обвинувачені мають стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не притягувалисься до кримінальної відповідальності та вже тривалий час перебувають під вартою, просили визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави або більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того зазначили, що ризики, на які посилається прокурор, з часом мають зменшуватись.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 підтримали захисників.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить наступних висновків.

Вирішуючи питання стосовно зміни міри запобіжного заходу щодо стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд виходить з наступного.

Статтею 22 КПК України презюмується принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд при вирішенні клопотань прокурора бере до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування та судового розгляду ґрунтується на презумпції, що з перебігом часу зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу сторона обвинувачення має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи.

Проте таких доказів прокурором суду не надано та не наведено обгрунтованих доводів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, у разі їх доведеності.

Слід відмітити, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та у світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи підозрюваного та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

Дійсно, в розумінні КК України інкриміновані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 діяння, зокрема, є особливо тяжкими, такими, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, проте сама по собі тяжкість правопорушення на даній стадії судового розгляду не є достатньою підставою для тривалого тримання обвинуваченого під вартою.

Практика ЄСПЛ також чітко вказує на те, що одна лише тяжкість покарання не може слугувати єдиною та безумовною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Таким чином, суд враховуючи ту обставину, що обвинувачені перебувають під вартою з 2023 року, вважає, що наразі їх подальше перебування під вартою є неспівмірним втручанням у права особи, оскільки незважаючи на тяжкість санкцій статтей кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що у світлі встановлених обставин, зокрема, тривалого часу перебування обвинувачених під вартою, стадії судового розгляду, наявна необхідність у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, при якому буде дотримано завдання кримінального провадження.

Приходячи до такого висновку, суд вважає, що це зможе забезпечити збереження звичайного способу побутового життя обвинувачених, які мають міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризуються, мають постійне місце проживання.

Таким чином, суд, враховуючи, що природа запобіжного заходу, не зважаючи на тяжкість інкримінованих діянь, які наразі не є доведеним, полягає не у карі, а лише винятково у забезпеченні явки обвинувачених до суду, вважає, що будь-яких доказів неналежної процесуальної поведінки обвинувачених перед судом не встановлено та прокурором не доведено.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів суд, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема, не лише тяжкість обвинувачення, а й особу обвинувачених, які раніше не притягалися до кримінальної відповідальності; міцність соціальних зв`язків; тривалий час перебування під вартою суд вважає, що подальше перебування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

Окрім цього, сторона захисту стверджує, а прокурор не спростовує факту звернення обвинуваченими до Європейського суду з прав людини з приводу тривалості часу перебування обвинувачених під вартою та порушення їх права на захист.

Таким чином, суд вважає, що ризики, на які посилається прокурор, що стали підставою для застосування та продовження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наразі суттєво зменшились, а їх подальше тримання під вартою буде порушенням їх прав та свобод, відтак суд приходить висновку, що клопотання прокурора не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту цілком забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, зокрема, і їх явку до суду.

Разом з тим, на виконання положень ч. 5 ст. 194 КПК України, суд застосовуючи відповідний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважає за необхідне покласти на обвинувачених обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 194, 195, 196, 197, 202, 376, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги та явки за викликом суду.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги та явки за викликом суду.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за винятком прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги та явки за викликом суду.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 23.07.2025.

Звільнити обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з-під варти у залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання обвинувачених.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1