УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 Справа №607/10930/25 Провадження №1-кс/607/3132/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт, який було накладено згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2025 (справа 607/1248/25) на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме, грошові кошти в сумі 17400 доларів США.

В обґрунтування клопотання адвокат вказав, що на даний час в подальшому застосуванні арешту майна ОСОБА_4 відпала потреба. Крім того, зазначив, що після арешту майна ОСОБА_4 пройшов значний проміжок часу, достатній для того, щоб вирішити об`єктивно, чи відносяться вказані речі та предмети до речових доказів у кримінальному провадженні чи ні. Вважає, що під час досудового розслідування не здобуто будь-яких доказів, які б давали підставу вважати, що вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти здобуті ним внаслідок злочинної діяльності, можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Так, 27.03.2025 в результатів звернення до слідчого у кримінальному провадженні із клопотанням про повідомлення, які слідчі чи інші процесуальні дії проведено у кримінальному провадженні із вилученими під час проведення обшуків грошовими коштами в сумі 17 400 доларів США та чи завершені вказані процесуальні дії на даний час, слідчий ОСОБА_5 28.03.2025 повідомив, що після вилучення під час обшуків зазначених грошових коштів вони визнані речовим доказом та на них ухвалою слідчого судді накладено арешт. Враховуючи, що вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не містять будь-яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не були об`єктом кримінально протиправних дій, не набуті кримінально протиправним шляхом та не отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вони не є речовими доказами у кримінальному провадженні. Зазначає, що на даний час у застосування арешту щодо вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів з метою збереження речових доказів потреба відпала. Крім того, враховуючи, що внаслідок інкримінованих ОСОБА_4 дій будь-яких збитків нікому не спричинено, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, підстав для спеціальної конфіскації немає, санкція ч.1 ст.149 КК України не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, на даний час також немає підстав для подальшого арешту вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів та автомобілів з метою забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Подальше утримання вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів ніяким чином не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, а лише спричинить шкоду законним правам та інтересам ОСОБА_4 та інших осіб. У останнього на утриманні перебуває малолітня дитина. З огляду на зазначене, просить клопотання задовольнити.

Заявник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Крім того, вказав, що відносно скасування арешту заперечує, оскільки дане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні та має значення у даному кримінальному провадженні. Також, зазначив, що з аналогічним клопотанням про скасування арешту на майно сторона захисту зверталась в Тернопільський апеляційний суд, який 04.02.2025 в задоволенні клопотання сторони захисту відмовив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Арешт майна відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Слідчий суддя встановив, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000384 від 13.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.149 КК України.

20.01.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти у сумі 17 400 доларів США.

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 20.01.2024 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000384 від 13.04.2023.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2025 у справі №607/1248/25 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема, грошові кошти у сумі 17 400 доларів США, які вилучені 20.01.2025 під час проведення обшуку.

Як вбачається із змісту даної ухвали слідчого судді, вказані у клопотанні предмети були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Також, 20.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України, тобто у вербуванні людини, вчиненого з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану для отримання згоди на її експлуатацію.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Таким чином, викладені заявником у клопотанні про скасування арешту майна доводи про те, що відпала потреба в подальшому арешті майна, слідчий суддя визнає безпідставними, адже доказів, які б могли беззаперечно підтвердити відсутність подальшої потреби у накладенні арешту на зазначене майно, слідчому судді не надано. Також не доведено необґрунтованості накладення арешту на вищезазначені грошові кошти. Натомість описані прокурором у заяві пояснення спростовують доводи заявника та свідчать про те, що на цьому етапі потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000384 від 13.04.2023 виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

За наведеного, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000384 від 13.04.2023 про скасування арешту майна, а саме грошових коштів в сумі 17400 доларів США відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1