У Х В А Л А

Справа № 183/7875/25

№ 1-кс/183/1500/25

04 серпня 2025 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Карматорську ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 08.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Винники Львівська область, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає:

АДРЕСА_2 -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідчий за погодженням з прокурором застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що солдат ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді стрільця-номера обслуги 7 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 09.02.2023 перебуваючи у місці тимчасового розташування підрозділу у АДРЕСА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, відмовився від несення обов`язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Донецької області, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, того ж дня, 09.02.2023 незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби у АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного посилається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання та пояснив, що є добровольцем, а місце несення служби залишив вимушено, оскільки з 18 людей на позиції залишилося лише двоє, які самостійно не могли утримувати ділянку фронту. Він звернувся до командира роти, який наполягав на поверненні на позицію. Тому він вирішив залишити місце служби та повернувся додому. Він дізнався про те, що його оголошено у розшук, надавав пояснення у військовій службі правопорядку, де йому повідомили, що його додатково викличуть, проте викликів ні за телефоном, ні поштою йому не надходило. Від органів досудового розслідування він не переховувався.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання та зазначив, що місце служби його підзахисний залишив вимушено, з вини командира. ОСОБА_5 не переховувався, а чекав доки його викличуть.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази слідчий суддя встановив такі обставини.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Карматорську перебуває кримінальне провадження внесене року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 08.05.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

02 серпня 2025 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

02 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0000184 від 08.05.2023.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України.

При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Також слідчий суддя погоджується з позицією слідчого та прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків. Ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

У поданому клопотанні слідчий зазначив про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилаючись на «бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує». Зазначені доводи свідчать про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який з наведених вище підстав слідчий суддя вважає доведеним. Інших обставин, які б свідчили про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим та прокурором у поданому клопотанні не зазначено, а тому існування вказаного ризику слідчий суддя вважає недоведеним.

Слідчим суддею не установлено обставини, які свідчать про наявність соціальних зв`язків у підозрюваного. Так, ОСОБА_5 не одружений, дітей не має, офіційного джерела доходу не має. Також слідчий суддя враховує вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий.

При цьому слідчий суддя відхиляє доводи підозрюваного та захисника про відсутність вини у діях ОСОБА_5 , оскільки зазначене питання підлягає з`ясуванню під час судового розгляду кримінального провадження. Натомість під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає встановленню наявність обґрунтованої підозри, яка у даному випадку підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, зокрема матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків.

Також слідчий суддя враховує, що дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки відбулися в період триваючої збройної агресії російської федерації. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжним заходом, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є тримання під вартою.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що з урахуванням попередньої кваліфікації дій, у яких підозрюється ОСОБА_5 як військовослужбовець, за ч.5 ст.407 КПК України, є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зокрема, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема ст.407, Кримінального кодексу України (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваний не повідомив про можливість внесення застави, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення підозрюваному розміру застави як альтернативного виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2025 року включно з утриманням на гауптвахті Військової служби правопорядку.

Строк дії ухвали - до 30 вересня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05 серпня 2025 року о 09 годині 15 хвилин.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1