Справа № 204/5294/25
Провадження № 1-в/204/697/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника установи: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чечелівського районного суду міста Дніпра подання Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2025 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання.

Адміністрація ДУ «ДУВП № 4» вважає, що до засудженого ОСОБА_5 доцільно застосувати ст. 81 КК України, з огляду на наступне. Засуджений з 22.02.2023 відбуває покарання в ДУ «ДУВП № 4», з 01.03.2023 відбуває покарання у складі господарської обслуги. Початок строку: 21.02.2023, кінець строку 07.04.2026. За період відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, має 1 стягнення та 3 заохочення. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований на посаду підсобного робітника. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи, і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки, та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 КВК України приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. До виховних заходів відноситься відповідально. Відповідно до ст.110 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки, передачі. Зв`язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений, цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Вину у скоєному злочині усвідомив, під час індивідуальних бесід виражав щире каяття. Раніше не судимий.

Станом на 14.05.2025 засуджений ОСОБА_5 відбув 3 роки 1 місяць 7 днів, що складає більше ніж 2/3 строку покарання. Невідбута частина покарання 10 місяців 23 дні.

У судовому засіданні представник установи підтримав подання, просив суд його задовольнити. Також пояснив, що ОСОБА_5 мав стягнення у 2023 році, яке погашено.

Засуджений підтримав подання установи, просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, також просив суд врахувати, що він має матір пенсійного віку, яка потребує постійного лікування.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання установи заперечував, оскільки подання установи є передчасним. Засуджений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, що вказує на суспільну небезпеку вчиненого. Через півтора місяці після початку відбування покарання скоїв порушення, за що отримав стягнення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого та надані до суду матеріали в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.11.2020 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. У строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_5 зараховано строк його перебування під вартою з 06.09.2019 по 20.07.2020.

Початком строку відбування покарання є 21.02.2023, закінчення строку 07.04.2026.

За змістом ст. 12 КК України, вчинене засудженим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Станом на 26.05.2025 року засуджений ОСОБА_5 відбув більш ніж 2/3 строку призначеного покарання у вигляді позбавлення волі (3 роки 1 місяць 19 днів), невідбутий строк покарання складає 10 місяців 11 днів.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 визначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КПК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до характеристики ДУ «ДУВП (№4)» на засудженого ОСОБА_5 від 14.05.2025, засуджений зарекомендував себе позитивно, має заохочення (17.04.2024, 24.08.2024, 28.11.2024). Протягом останніх пів року правопорушень не вчиняв. Працевлаштований. Бере активну участь у заходах/програмах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Усвідомлює, що саме треба змінити, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи, аппозитивні плати на майбутнє. Має стабільні зв`язки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засуджену особу. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький, ризик імовірної небезпеки для суспільства низький.

Відповідно до висновку ДУ «ДУВП (№4)» щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно пояснень представника установи у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 мав одне стягнення у 2023 році, яке погашено.

Отже обставини встановлені судом відповідно до матеріалів особової справи, пояснень представника установи, засудженого, свідчать про сумлінний процес виправлення, який може ефективно продовжуватись і в умовах не пов`язаних з утриманням особи в місцях позбавлення волі.

Доводи прокурора в судовому засіданні, який проти задоволення подання представника установи заперечував, суд не приймає, оскільки вони не спростовують встановлених судом позитивних даних відносно поведінки засудженого за час відбування покарання. При цьому належить звернути увагу, що основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, що з урахуванням дослідження матеріалів особової справи, вказує на стабільні позитивні зміни в поведінці засудженого, достатній рівень ресоціалізації, а також те, що істотно знизився ризик повторного вчинення правопорушення, небезпеки для суспільства.

Таким чином, ураховуючи позитивні відомості щодо особи засудженого та його поведінки за весь час відбування покарання, відсутність стягнень та наявність 3 заохочень, одного стягнення, яке погашено, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.Відтак суд уважає, що подання Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» про застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України слід задовольнити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 81 КК України звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.11.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 10 місяців 11 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Повний текст ухвали складено 28 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1