УХВАЛА

02 травня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

представника власника арештованого майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник власника арештованого майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні слідчого Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000706 від 11 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та здійснюється досудове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2024 року приблизно о 19 год. 00 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи легковим автомобілем «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Незалежності у с. Нова Українка, Рівненського району, Рівненської області, під час здійснення обгону невстановленого автомобіля на неосвітленій ділянці дороги, виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку по проїзній частині. У результаті ДТП пішохід від отриманих травм загинув на місці події. Своїми діями ОСОБА_6 ніби то вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Легковий автомобіль марки «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.11.2023 року ТСЦ № 5641.

В рамках вказаного кримінального провадження на вищевказаний автомобіль «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 було накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2024 року. Згідно даної ухвали арешт було накладено шляхом заборони власнику майна чи будь якій іншій особі розпоряджатись чи вчиняти будь-які інші дії з цим транспортним засобом до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що відповідними працівниками органу досудового розслідування та іншими компетентними особами було здійснено усі заходи щодо дослідження транспортного засобу, як речового доказу, та зафіксовано усі вихідні дані у встановленому законом порядку, вважаю, що підстави для подальшого утримання та арешту автомобіля «Skoda Octavia», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 відпали.

Представник власника арештованого майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання своє клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати клопотання у його відсутність з приводу задоволення клопотання зазначив, що скасування арешту в частині користування не заперечує, із залишенням заборони щодо розпорядженням та відчуженням.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000706 від 11 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та здійснюється досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 15 листопада 2024 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у кримінальному провадженні №0000706 від 11.11.2024, а саме автомобіль "Skoda Octavia", р.н. НОМЕР_1 , встановивши заборону власнику, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Місцем зберігання автомобіля "Skoda Octavia", р.н. НОМЕР_1 , визначити територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Рівненській області, що розміщений за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90, с. Городок, Рівненський район, Рівненська область, без права користування, розпорядження та відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що зважаючи на те, що відповідними працівниками органу досудового розслідування та іншими компетентними особами було здійснено усі заходи щодо дослідження транспортного засобу, як речового доказу, та зафіксовано усі вихідні дані у встановленому законом порядку, вважаю, що підстави для подальшого утримання та арешту автомобіля «Skoda Octavia», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 відпали.

Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Керуючись ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути якнайшвидше повернутий власнику, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «resjudicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «SperrongandLonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2025 року у справі № 569/22081/24 на автомобіль марки «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.11.2023 року ТСЦ № 5641, в частині заборони власнику автомобіля чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися вказаним майном, залишивши арешт щодо заборони власнику чи іншій особі відчужувати вищевказане майно у будь-який спосіб до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Передати на безоплатне зберігання автомобіль марки «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску ОСОБА_3 .

Повернути ОСОБА_3 на автомобіль марки «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску без сплати за зберігання на території спеціального майданчика.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8