УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 року м. Одеси

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніде не працюючий, одружений, уродженець Харківської області, м. Ізюм, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

- вироком Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2025 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2025р. до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що слідчим СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000848 від 01.07.2025 за ст. 126-1 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично у період часу з 16.11.2024 по 22.06.2025 вчинював по відношенню до своєї тещі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою, образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою, штовханні, що призвело до погіршення якості життя останньої та завдало їй психологічних страждань.

Так, 16.11.2024 у 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало в образах, нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою на адресу останньої, у зв`язку із чим ОСОБА_4 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2024 у справі № 947/37143/24 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

Продовжуючи свої протиправні дії, 29.01.2025 о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, повторно вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало в образах, нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою на адресу останньої, у зв`язку із чим ОСОБА_4 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2025 у справі № 947/4680/25, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

Продовжуючи свої протиправні дії, 12.05.2025 о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало в образах, грубої нецензурної лайки на адресу останньої, у зв`язку із чим ОСОБА_4 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2025 у справі № 947/17872/25 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУПАП України, за вчинення домашнього насильства.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 висновків для себе не зробив, та 22.06.2025 о 20 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , знов ображав свою тещу ОСОБА_6 , нецензурно лаявся на її адресу, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого остання звернулася з заявою до органів поліції про притягнення ОСОБА_4 до передбаченої законодавством кримінальної відповідальності.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. в ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисна поведінка, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, була криміналізована, здійснено криміналізацію систематичного a саме домашнього насильства.

Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме 16.11.2024 у 12:30 год. 29.01.2025 о 20:00 год. 12.05.2025 о 21:30 год. перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій вчиняв відносно тещі ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою, образах, погрозах фізичною розправою, за що ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1.ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Однак, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 висновків не зробив та знов 22.06.2025 о 20:00 годині вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_6 психологічне насильство, яке виразилося у висловлюваннях на адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрозах фізичної розправи, образах, приниженнях, що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насильстві психологічного характеру з боку ОСОБА_4 по відношенню до тещі ОСОБА_6 .

31.07.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

-постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.12.24, справа №947/37143/24 про визнання винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України;

-постановою Київського районного суду м. Одесивід19.02.25, справа №947/4680/25 про визнання винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України;

-постановою Київського районного суду м. Одесивід06.06.25, справа №947/17876/25 про визнання винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України;

-висновком експерта судової-психологічної експертизи №516від22.07.2025.

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000848 від 01.07.2025 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У своєму клопотанні прокурор зазначив як ризики за для запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання те, що ОСОБА_4 може переховуватись від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, вважаю доведеною наявність мінімальних ризиків незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження. Між тим, вказані ризики є незначними, оскільки підозрювана має постійне місце мешкання, постійне місце роботи та міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 зможе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.

На підставі вище викладеного та керуючись ст .ст. 181, 199 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на строк до 30 вересня 2025 року включно наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

не відлучатися із м. Одеса, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

утримуватись від спілкування з потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та свідками.

На підставі п. п. 3, 4 ч. 6 ст. 194 КПК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених ч. 5 цієї статті, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обмежувальні заходи:

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1