Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/566/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 398/2581/17 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_7 звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою, в якій просив:

- перерахувати строк відбування покарання ОСОБА_8 та застосувати положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VII та перерахувати один день перебування у слідчому ізоляторі за 2 дні призначеного покарання у вигляді позбавлення волі;

- визначити граничний термін перебування під вартою в умовах ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_8 у зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання визначеного вироком суду від 09.01.2025 у кримінальному провадженні №389/2581/17 провадження №1-кп/389/166/19;

- звільнити ОСОБА_8 у зв`язку з фактичним відбуттям покарання визначеного вироком від 09.01.2025 р. Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у кримінальному провадженні №389/2581/17 провадження №1-кп/389/166/19.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 липня 2025 року вказану заяву захисника залишено без задоволення.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_8 перебуває в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор", який знаходиться у Фортечному районі міста Кропивницького, тому заява не підсудна Знам`янському міськрайонному суду Кіровоградської області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його заяву щодо зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 30 червня 2025 року звернувся до Подільського районного суду м Кропивницького (суду в межах територіальної юрисдикції суду де перебував ОСОБА_8 ) з клопотанням здійснити перерахунок строку відбування покарання ОСОБА_8 та зарахувати у строк відбування покарання термін який засуджений перебував у Кропивницькому слідчому ізоляторі.

Проте, 01 липня 2025 року Подільський районний суд ухвалив рішення яким відмовив у розгляді даного клопотання та роз`яснивши заявнику право звернення з таким клопотанням до місцевого суду, який ухвалив вирок або в межах територіальної юрисдикції суду де засуджений відбуває покарання.

На виконання вказаної ухвали, він звернувся із заявою до суду, який ухвалив вирок у справі, тобто до Знам`янського міськрайонного суду.

08 липня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд постановив ухвалу, якою відмовив у розгляді заяви захисника перерахунок строку відбування покарання ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора після вступу вироку в законну силу тобто після 15 травня і до 09 липня 2025 року, цьому роз`яснив право звернення до суду в межах юрисдикції фактичного перебування ОСОБА_8 , тобто до Подільського районного суду м Кропивницький.

Таким чином, обидва суди в межах юрисдикції яких перебуває ОСОБА_8 ухилилися від розгляду заяви по суті та ухилилися від здійснення правосуддя під юрисдикцією яких перебуває ОСОБА_8 - чим порушили вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та унеможливили доступ до правосуддя.

При цьому зазначає, що ОСОБА_8 перебуває під вартою понад строки визначені вироком від 09.01.2025 р. Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Таким чином на думку захисника ухвала Знам`янського міськрайонного суду є незаконною, оскільки суд безпідставно ухилився від розгляду заяви по суті в межах своєї юрисдикції та під захистом якого перебуває ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника про задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що місцевим судом було допущено істотне порушення вимог КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи з приписів ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи захисника, які зводяться до того, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні його заяви про перерахунок строку відбування покарання ОСОБА_8 та застосування положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VII та постановив ухвалу з порушенням приписів КПК України, є обґрунтованими.

Установлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, правомочного здійснювати відповідне провадження. Призначення підсудності полягає в правильному розподілі повноважень між судами, в тому числі однієї ланки. Вона є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські й політичні права.

У ч.2 ст.539 КПК України надано визначення підсудності місцевому суду кожного окремого питання, пов`язаного із виконанням вироку.

Із системного аналізу положень КПК України та практики Верховного Суду вбачається, що скарга, заява чи клопотання повертається, якщо вона не підлягає розгляду в суді, до якого вона подана. Якщо ці обставини буде встановлено після призначення судового засідання, то суд постановляє ухвалу про закриття відповідного судового провадження, як помилково розпочатого (відкритого).

Тому з огляду на викладене вище, приписи розділу VIII КПК України "Виконання судових рішень", які встановлюють вимоги щодо подачі клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, та враховуючи, що у випадку недотримання суб`єктом звернення правил територіальної підсудності, визначеної у ст.539 КПК України, суд не здійснює розгляд по суті клопотання (подання), то, встановивши, що клопотання (подання) є не підсудним, суд повинен постановити рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду (Аналогічні роз`яснення надано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у ході аналізу деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків від 01 квітня 2017 року).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.01.2025 ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 03.05.2017 по 05.08.2020 та з 02.06.2021, зарахувавши у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII), строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 03.05.2017 по 05.08.2020 та з 02.06.2021 по день набрання вироком законної сили. Ухвалено зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання, термін його перебування під домашнім арештом з 05.08.2020 по 02.06.2021, з розрахунку на підставі ч. 7 ст. 72 КК України три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до вступу даного вироку в законну силу залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15.05.2025, вирок Знам`янського міськрайонного суду від 09.01.2025 стсовно ОСОБА_8 залишено без змін. Тобто, вирок суду набрав законної сили 15.05.2025 року.

Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 перебуває в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор".

Захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області із заявою, в якій просив перерахувати строк відбування покарання, визначити граничний термін перебування під вартою в умовах ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_8 у зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання визначеного вироком суду від 09.01.2025, та звільнити осьтаннього у зв`язку з фактичним відбуттям покарання.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні зазначеного вище клопотання захисника ОСОБА_7 за непідсудністю.

Проте, колегія суддів зауважує, що розгляд клопотання захисника про зарахування засудженому в строк покарання строку попереднього ув`язнення по суті шляхом перевірки доводів клопотання не здійснювався судом першої інстанції, а постановлене рішення мотивоване саме тим, що клопотання в цій частині було подано з порушенням правил підсудності та не підлягає розгляду Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області.

Таким чином, у порушення наведених вище норм закону місцевий суд дійшов взаємовиключних і суперечливих висновків, постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, констатувавши підстави для його повернення, чим допустив істотне порушення вимог КПК України, оскільки судове рішення про відмову в задоволенні клопотання суд має право постановити лише за результатами розгляду такого клопотання по суті, який у цьому випадку в частині вимоги про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення проведений не був.

Окрім того, положеннями КПК України на будь-якій стадії провадження не передбачено можливості ухвалення судом судового рішення про відмову в задоволенні клопотання за непідсудністю.

Оскаржуване судове рішення за своїм змістом не відповідає і принципу забезпечення права особи на доступ до правосуддя до належного суду із вказаним вище клопотанням, оскільки суд першої інстанції вже постановив судове рішення по суті щодо цього клопотання, але без перевірки його доводів.

Разом з цим, апеляційні вимоги захисника про задоволення його клопотання судом апеляційної інстанції не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки розгляд клопотання захисника про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення по суті не здійснювався, чим допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які неможливо усунути під час апеляційного розгляду.

Відповідно до приписів п.п.1, 4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, передбачених п.14 ч.1 ст.537 КПК України, до якого належить, зокрема, питання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, подається як до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, так і до суду, який ухвалив вирок, і вказане клопотання розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, тобто за правилами судового провадження в першій інстанції, з урахуванням положень розділу VIII КПК України.

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з огляду на характер істотних порушень вимог КПК України та того, що розгляд по суті клопотання з про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення не здійснювався.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, проте за місцем відбування засудженим ОСОБА_8 покарання, тобто в Подільському районному суді м. Кропивницького, під час якого необхідно врахувати зазначене вище, перевірити доводи апелянта й постановити судове рішення, що відповідало би вимогам закону.

Отже, апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - скасувати

Справу направити до Подільського районного суду м. Кропивницького для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4