УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2025 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Казанківського району, Миколаївської області до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою задоволено подання начальника ДУ «Вознесенська ВК №72» про умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду та встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Вознесенська виправна колонія №72»)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 для проходження військової служби у відповідності до положень ст. 811 КК України.

Короткий зміст заперечення на апеляційну скаргу

В запереченнях на апеляційну скаргу засуджений просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, задоволено подання начальника ДУ «Вознесенська ВК №72» про умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду та встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_6 .

Звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, на невідбуту частину покарання строком 6 (шість) років 06 (шість) місяців 23 (двадцять три) дні за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2023 р. для проходження військової служби за контрактом засудженого ОСОБА_6 , як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом.

Після набрання ухвалою законної сили зобов`язано начальника Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» передати засудженого ОСОБА_6 підрозділу Національної гвардії України як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, для його супроводження з установи виконання покарань до ІНФОРМАЦІЯ_2 для укладання контракту та проходження військової служби.

Останнім днем реального відбування кримінального покарання засудженого ОСОБА_6 , постановлено вважати день його передачі до підрозділу Національної гвардії України для доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для укладання контракту та проходження військової служби.

Після набрання ухвалою законної сили покладено на ОСОБА_6 , обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин після набрання законної сили судовим рішенням про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, прибути у супроводі Національної гвардії України до ІНФОРМАЦІЯ_2 для укладення контракту та проходження військової служби.

Роз`яснено засудженому про кримінальну відповідальність за ст.3362 КК України за ухилення від прийняття на військову службу за контрактом особою, яку під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби.

Встановлено відносно засудженого ОСОБА_6 , адміністративний нагляд строком на 18 місяців із встановленням наступних обмежень: заборона перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з якою укладено контракт.

Контроль за здійсненням адміністративного нагляду стосовно засудженого покладено на командира військової частини, в якій останній проходитиме військову службу. Про взяття на окремий облік ОСОБА_6 , для здійснення адміністративного нагляду ухвалено повідомити Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області та Вознесенську окружну прокуратуру Миколаївської області.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що наразі відсутні законні підстави для задоволення подання адміністрації державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 для проходження військової служби, оскільки останній до засудження не працював та, перебуваючи в місцях позбавлення волі, бажання працювати не має, до роботи ставиться негативно, вчиняє дії, пов`язані з погрозами та застосуванням насильства, не робіть належних висновків зі своїх минулих помилок, стикаючись з проблемою, робіть перше-ліпше, що спадає на думку, часто повторюючи минулі помилки, не передбачаючи наслідків своїх дій.

Крім того, зауважує, що до засудження підтримував кримінальні зв`язки або зв`язки з особами антисоціальної поведінки, має намір підтримувати ці зв`язки після звільнення та вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки є прийнятними. Не бере відповідальності за вчинені дії на себе, не усвідомлює наслідків вчиненого кримінального правопорушення для потерпілого, заперечує його серйозність та мінімізує наслідки своїх дій.

Звертає увагу, що протягом строку відбування покарання ОСОБА_6 має 16 стягнень, 5 з яких пов`язані зі зберіганням та використанням заборонених речей, що у відповідності до ст. 133 КВК України є злісними порушеннями встановленого порядку відбування покарання, в зв`язку з чим останній перебуває на відповідному профілактичному обліку, при цьому жодного заохочення засуджений не має. Стверджує, що участі у суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених ОСОБА_6 не приймає, не вбачає в цьому необхідності, правил санітарії та гігієни дотримується лише під контролем адміністрації виправної колонії, на зауваження не завжди реагує спокійно, іноді - бурхливо та емоційно, має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити в життя.

Вказує, що згідно до висновку оцінки ступеню виправлення засудженого ОСОБА_6 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, заходи реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи виконані частково, засуджений має асоціальну спрямованість. Крім того, ОСОБА_6 не має власної позиції, виражає безпринципну і некритичну покору певним особам, які мають найбільшу силу тиску, не зацікавлений у досягненні змін, не готовий змінювати своє життя так як недостатньо усвідомлює необхідність цих змін. З урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи прокурор вважає, що бажання ОСОБА_6 стати на захист Батьківщини є способом уникнення призначеного судом покарання за вчинення низки тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому підстави для задоволення подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого відсутні.

Узагальнені доводи заперечення на апеляційну скаргу

В запереченнях на апеляційну скаргу засуджений звертає увагу, що командир військової частини вивчив його особову справу та надав свою згоду на проходження військової служби, прокурор в судовому засіданні підтримав подання адміністрації державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби у відповідності до положень ст. 811 КК України, проте засуджений не розуміє чому прокурор змінив свою думку. Зауважує, що суд застосував відносно нього адміністративний нагляд строком на 18 місяців із встановленням обмежень, врахувавши його попередню негативну поведінку. Вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про можливість його умовно-дострокового звільнення для проходження служби.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

До Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області надійшло подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом засудженого ОСОБА_6 , як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2025 року, задоволено подання начальника ДУ «Вознесенська ВК №72», звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, на невідбуту частину покарання строком 6 (шість) років 06 (шість) місяців 23 (двадцять три) дні за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2023 р. для проходження військової служби за контрактом засудженого ОСОБА_6 , як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом.

Обставини встановлені апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку вимог апеляційної скарги, думку засудженого, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 407 ч. 1 п. 3КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Наведених вимог суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Задовольняючи подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого для проходження військової служби, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_6 , який виявив бажання проходити військову службу за контрактом, відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним ст. 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є засудженим, стосовно якого відповідно до приписів ст. 81-1 КК України можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Відповідно до ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 24.02.2022 року введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно зі ст. 81-1 КК України, під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 цього Кодексу, а також до засуджених осіб, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище.

У разі застосування судом умовно-дострокового звільнення на підставі, визначеній цією статтею, така особа звільняється умовно-достроково від відбування лише основного покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 187, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187, ч.1 ст. 263, 70, 71 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна та станом на теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)».

3 травня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до адміністрації установи з заявою, у якій виявив бажання проходити військову службу за контрактом (а.с. 2).

На підставі поданої заяви засудженого ОСОБА_6 ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» проведено заходи щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби та організовано проходження ним первинного медичного огляду в умовах філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Миколаївській області при державній установі «Вознесенська виправна колонія (№ 72)».

Засудженому забезпечено проходження військово-лікарської комісії, за результатами якої засуджений визнаний придатним до військової служби за станом здоров`я (а.с.7-8).

Командиром військової частини НОМЕР_1 засудженому ОСОБА_6 надано письмову згоду, зі змісту якої вбачається, що військовою частиною попередньо вивчено та відібрано кандидата для проходження військової служби за контрактом ОСОБА_6 , який буде призначений на посаду стрільця в стрілецькому спеціалізованому відділенні батальйону (Шквал) (а.с.9).

Отже, формально, виходячи з кримінального та процесуального закону засуджений ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 81-1 КК України, ст. 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та може бути звільнений судом умовно достроково з метою проходження ним військової служби.

Однак, приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора, колегія суддів вважає, що суд не зважив на всі обставини, які мають враховуватися при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання в порядку ст. 81-1 КК України для проходження військової служби.

Колегія суддів виходить з того, що звільнення засудженого умовно-достроково з метою несення військової служби віднесено до дискреційних повноважень суду, не є обов`язковим для всіх засуджених без виключення, має враховувати як нагальні суспільні потреби держави під час воєнного стану, так і особисті характеристики засудженого, відомості про його особу, в тому числі і під час відбування покарання, інші чинники.

Колегія апеляційного суду не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо можливості та доцільності звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково за ст. 81-1 КК України.

Суд Апеляційної інстанції вважає слушними доводи прокурора стосовно того, що суд, не врахував дані, що характеризують особу засудженого ОСОБА_6 , який до засудження не працював та, перебуваючи в місцях позбавлення волі, бажання працювати не має, до роботи ставиться негативно, вчиняє дії, пов`язані з погрозами та застосуванням насильства, не робіть належних висновків зі своїх минулих помилок, стикаючись з проблемою, робіть перше-ліпше, що спадає на думку, часто повторюючи минулі помилки, не передбачаючи наслідків своїх дій, протягом строку відбування покарання ОСОБА_6 має 16 стягнень, 5 з яких пов`язані зі зберіганням та використанням заборонених речей, що у відповідності до ст. 133 КВК України є злісними порушеннями встановленого порядку відбування покарання, в зв`язку з чим останній перебуває на відповідному профілактичному обліку, при цьому жодного заохочення засуджений не має.

За таких умов колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі вивчено особу ОСОБА_6 та не надано належної оцінки відсутності взагалі будь-яких позитивних, навіть епізодичних змін в його поведінці та низькому рівню ресоціалізації останнього.

Відповідно до п. 20 розділу IV Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам-членам Rec (2003) 22 «Про умовно-дострокове звільнення» критерії надання умовного звільнення слід застосовувати в такий спосіб, щоб забезпечити умовне звільнення всіх ув`язнених, які вважаються такими, що відповідають мінімальному рівню безпеки й можуть стати законослухняними громадянами.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що на час апеляційного перегляду провадження засуджений ОСОБА_6 не відповідає навіть мінімальними умовами, за яких засуджений може та здатен проходити військову службу та довести своє виправлення під час військової служби.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, відповідно у поданні адміністрації державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 для проходження військової служби за контрактом слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2025 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Вознесенська ВК №72» про умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду та встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 для проходження військової служби у відповідності до положень ст. 811 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді