Єдиний унікальний номер: 379/1142/25
Провадження № 1-кп/379/92/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000265, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки c. Ріжки Таращанського району Київської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, не заміжня, має професійно-технічну освіту, не депутат, не адвокат, на утриманні дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу.

17 червня 2025 року близько 00 години 05 хвилин ОСОБА_4 , перебувала поруч з будинком АДРЕСА_3 , в цей час у неї виник протиправний умисел на проникнення до вказаного будинку з метою викрадення майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, через вікно проникла до вище зазначеного будинку, де з карману піджаку, який знаходився на вішалці викрала грошові кошти в сумі 6 500 гривень, які належали ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 6500 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження

25 червня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника- адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом із обвинувальним актом.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

02.07.2025 прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості між ним, як прокурором, та підозрюваною ОСОБА_4 . Одночасно надав суду заяву потерпілого ОСОБА_6 , датовану 25.06.2025, щодо надання згоди на укладення угоди з підтвердженням відсутності претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаялася у скоєному та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, стверджує про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченої.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання

Розглядаючи питання в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України про затвердження угоди, суд керується наступним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Одночасно сторони розуміють, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також сторони розуміють, що в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена вчинила умисне кримінальне правопорушення; має зареєстроване місце проживання, однак фактично проживає за іншою адресою, за місцем реєстрації (Ріжківський старостинський округ) органами місцевого самоврядування характеризується негативно, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судима в силу ст. 89 КПК України.

Згідно з медичними довідками, обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З матеріалів кримінального провадження не вбачається належність обвинуваченої до осіб з інвалідністю.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України; дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів; враховуючи дані про особу винної, її ставлення до скоєного, негативну характеристику за місцем реєстрації; приймаючи до уваги наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин та однієї обтяжуючої покарання обставини; те, що угода про визнання винуватості може бути укладена в даному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано правам та інтересам потерпілого ОСОБА_6 , який надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, суд висновує про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 25.06.2024 в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяці, тобто до 23.08.2025 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Враховуючи клопотання прокурора та позицію учасників кримінального провадження, суд не вбачає підстав для зміни цього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдана майнова шкода на суму 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, яка відшкодована, в зв`язку з чим потерпілий не має до обвинуваченої претензій матеріального або морального характеру. Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.ст. 50-52, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 176-179, 194, 367-371, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2025 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи - зі строком дії обов`язків до набрання вироком законної сили.

Речові докази: грошові кошти в сумі 5 800 грн. купюрами номіналом 200 грн. в кількості 29 шт. із серійними номерами: ВЕ1695623, ЗГ2995791, БП8247974, ГИ6028164, ЕИ1155967, АМ4110296, ЄB0459662, AM8281278, AT2007727, EЗ9727459, ЄE5899271, ЕД5487224, AH0389973, ГЖ1692876, ЕД6757145, ДЕ0661116, ЄГ2028271, ЗБ3579862, ДЕ1604657, ЗВ2627976, ГЖ7396483, ЄB7817758, ДБ6062033, ДБ0853101, ЄВ7704463, EЄ0416336, ЄИ4568758, ЕЕ7159750, ЄЗ3248260, які повернуті потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання згідно з розпискою від 19.06.2025, після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини в порядку ч. 15 ст. 615 КПК України вручити обвинуваченій, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Вирок проголошено 03.07.2025 негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Головуючий

суддя Таращанського районного суду

Київської області ОСОБА_7