Провадження №1-кс/337/255/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР від 26.04.2025 за № 0000391 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, має середню освіту, займає посаду електрик-дизеліст польової лазні взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 слідчий СВ Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а самеумисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, посилаючись на продовження існування у справі ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, клопотання слідчого обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 25.04.2025, приблизно о 16:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні пункту прийому вторинної сировини за адресою: АДРЕСА_3 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з прямим умислом, з метою заподіяння ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень, наніс останньому 3 удари кулаками рук та 3 удари правою ногою в область голови, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, півкульну субдуральну гематому зліва, компресійно-дислокаційний синдром, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

За даним фактом здійснюється досудове розслідування, яке внесене до ЄРДР 26.04.2025 за № 0000391 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

26.04.2025 о 07.25 год.ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України

В той же день, 26.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця події, проведеного у приміщенні пункту прийому вторинної сировини за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 ; лікарським свідоцтвом про смерть №2818 від 15.05.2025, згідно з яким смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від закритої внутрішньочерепної травми.

28.04.2025 відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.06.2025 включно.

17.06.2025 керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 26.07.2025 у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчий дій, зокрема необхідністю отримання висновку судової медичної експертиз потерпілого з метою встановлення наявності тілесних ушкоджень у потерпілого, механізму їх спричинення та причинно-наслідкового зв`язку із настанням смерті; після отримання висновку судової медичної експертизи призначити судові комісійні експертиз за матеріалами справи, а саме за протоколами слідчих експериментів та висновку судово-медичної експертизи потерпілого з метою встановлення механізму спричинення тілесних ушкоджень; отримання висновків судових комісійних експертиз за матеріалами справи; виконання вимог ст. 290 КПК України з підозрюваним ОСОБА_6 , його захисником; складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, копії яких, згідно КПК України, вручити підозрюваному та його захиснику.

Обставинами, які унеможливили отримання висновків судово-медичних експертиз, було перебування потерпілого на лікуванні у реанімаційному відділенні КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, де наступила його смерть 14.05.2025.

15.05.2025 було призначено та скеровано до КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР постанову про проведення судово-медичної експертиз, яка наразі не завершена.

Необхідність продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладена необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та може бути засуджений до позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може зникнути та переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання за злочин у якому підозрюється, як шляхом умовлянь так і залякування, зможе незаконно впливати на свідків, більшість з котрих є його близькими знайомими або сусідами та останній обізнаний про місце їх мешкання та засоби зв`язку. Підозрюваний може вчинити дії направлені на надання виправдувальних показів свідками щодо нього або з метою зміни ними наданих показань:

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину під час дії військового стану та вчинив новий умисний, тяжкий злочин проти здоров`я особи, схильний до прояву агресії та насилля на що вказує характер злочину в якому він підозрюється. Вказані факти характеризують ОСОБА_6 з негативної сторони та свідчать про те, що останній нехтує діючим законодавством та перебуваючи на свободі, створює реальну загрозу для суспільства та зможе знову вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, і на теперішній момент засобів до існування не має. З огляду на скоєний ним тяжкий злочин, негативні характеристики, є підстави вважати, що ОСОБА_6 схильний до протиправної діяльності.

Всукупності вказані ризики дають підстави для застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 слідчий та прокурор вважають неможливим, оскільки, такі заходи будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого і заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що має постійне місце проживання у квартирі АДРЕСА_4 . Це квартири його рідної тітки, яка є літньою людиною, їй 75 років. Він буде допомагати їй поратись по дому, вона буде його матеріально утримувати. Також він має намір повернутись на військову службу. Перебуваючи під домашнім арештом йому буде легше зв`язатися зі своєю військовою частиною.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти клопотання слідчого про продовження підозрюваному застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив задовольнити клопотання підозрюваного про зміну йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, на які посилається слідчий та прокурор, є недоведеними, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, має рідну тітку, яка потребує його допомоги.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є:1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ст.176, 177, 183, ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, ч.3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані до клопотання на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, в ході якого встановлена причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення та його у встановленому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події, проведеного у приміщенні пункту прийому вторинної сировини за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 ; лікарським свідоцтвом про смерть №2818 від 15.05.2025, згідно з яким смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від закритої внутрішньочерепної травми.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення,а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку, слідчий суддя вважає, що клопотання містить достатньо даних для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і така вірогідність є достатньою для продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також слідчий суддя враховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Перевіряючи доводи слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя погоджується з продовженням існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи і за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначене підозрюваному в разі визнання його винуватим, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає встановленим та доведеним наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні, входять до кола спілкування ОСОБА_6 , останній будучі обізнаним про їх місце мешкання та засоби зв`язку з метою уникнення покарання за злочин, в якому підозрюється, як через особисті зустрічі, так і використовуючи засоби зв`язку самостійно або через інших осіб може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань.

Ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що він, будучи військовослужбовцем - електрик-дизеліст польової лазні взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , самовільно, незаконно залишив місце розташування військової частини під час дії воєнного стану та вчинив новий умисний, тяжкий злочин проти здоров`я особи, схильний до прояву агресії та насилля на що вказує характер злочину в якому він підозрюється. Вказані факти характеризують ОСОБА_6 з негативної сторони та свідчать про те, що останній нехтує діючим законодавством та перебуваючи на свободі, створює реальну загрозу для суспільства та зможе знову вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має зареєстроване місце проживання у с. Долинське Запорізького району Запорізької області, проте за місцем реєстрації не мешкав, а проживав до затримання в м. Запоріжжі, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, відомості про наявність у нього стабільних джерел доходів відсутні.

Крім вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя також враховує його вік та стан здоров`я,який працездатного віку, інвалідності немає, відомостей про те, що за станом здоров`я він не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору в матеріалах провадження відсутні; міцність його соціальних зв`язків, а саме що він не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має; доказів на підтвердження того, що на утриманні підозрюваного перебувають будь-які особи, в матеріалах провадження відсутні.

Також слідчий суддя вважає, що встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, а також запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про що заявляє підозрюваний ОСОБА_6 , не здатні забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, особливо в умовах воєнного стану.

Більш того, на підтвердження доводів про можливість подальшого проживання підозрюваного ОСОБА_6 в квартирі, де він просить визначити йому перебування під цілодобовим домашнім арештом, наявності на це згоди власника житла, підозрюваний та його захисник жодних доказів суду не надали.

Посилання на наявність рідної тітки у підозрюваного також не може свідчити про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків. Тобто, всі доводи про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків є неспроможними.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає необхідним продовжити застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 37 днів та в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.07.2025 включно, у зв`язку з чим клопотання слідчого слід задовольнити.

Також суд вважає, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за даних обставин не виходить за межі розумного строку, характер та ступінь тяжкості діяння, в яких він підозрюється, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено.

Також слідчий суддя вважає необхідним залишити підозрюваному заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2025 із покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Підстав для беззаперечної неможливості застосування такого альтернативного запобіжного заходу на цій стадії кримінального провадження, судом не встановлено.

Отже, в даному випадку тримання під вартою не є безальтернативним, оскільки ОСОБА_6 має право внести заставу у встановленому судом розмірі.

Таким чином, клопотання слідчого слід задовольнити, а у задоволенні клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу відмовити.

Керуючись, ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в межах строку досудового розслідування, на 37 (тридцять сім) днів, а саме до 26 липня 2025 року включно, із раніше визначеним розміром застави - 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840? (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування (несення військової служби); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, надіслати доДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.06.2025 о 13.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1