Справа № 333/8813/25
Провадження № 1-кс/333/3118/25
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025 року за № 0001213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2025 року за 0001213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 10.09.2025 року до ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 09.09.2025 року, приблизно о 10.00 год., знайомий на ім`я ОСОБА_6 , знаходячись в кв. АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон «Motorola XT2523-11» в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 6 346 гривень. (ЄО № 28618 від 10.09.2025 року).

Вказане повідомлення 10.09.2025 року зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за № 28618.

10.09.2025 року за даним фактом слідчим СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001213 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину), слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001213 від 10.09.2025 року 15.09.2025 року було проведено огляд предмету, а саме мобільного телефону марки Motorola, модель G05, в корпусі зеленого кольору, з об`ємами пам`яті 8/256 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_3 та чохол-книжка чорного кольору до нього, які добровільно видав ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 15.09.2025 року вищевказаний вилучений предмет визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження для проведення відповідних експертиз та слідчих дій.

Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення так як зберегли на собі сліди злочину містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже вилучені предмети мають доказове значення в рамках проведення досудового розслідування.

Слідчий просить накласти арешт на вказані вище предмети, вилучені під час проведення огляду, з метою збереження речових доказів, які були вилучені під час огляду, та з метою попередження їх можливого зникнення, втрати або пошкодження, а також для проведення відповідних експертиз та відповідних слідчих дій.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 10.09.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (кримінальне провадження № 0001213).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001213 від 10.09.2025 року 15.09.2025 року було проведено огляд предмету, а саме мобільного телефону марки Motorola, модель G05, в корпусі зеленого кольору, з об`ємами пам`яті 8/256 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_3 та чохол-книжка чорного кольору до нього, які добровільно видав ОСОБА_7

15.09.2025 року постановою слідчого вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001213 від 10.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з їх відповідністю ст. 98 КПК України.

Дане клопотання надійшло до суду 16.09.2025 року, а отже слідчим не пропущено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане вище вилучене майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізькогорайонного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025 року за № 0001213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Motorola, модель G05, в корпусі зеленого кольору, з об`ємами пам`яті 8/256 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_3 та чохол-книжкою чорного кольору до нього, які вилучено під час огляду 15.09.2025 року за участі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1