Справа № 587/501/25
УХВАЛА
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кровне Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що виключений з військового обліку за станом здоров`я, інваліда ІІІ групи, паспорт № НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 у порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_8 , 1947 року народження, чим скоїв суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України.
Зокрема, ОСОБА_7 неодноразово, вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , яка перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, погіршенням настроєм, психологічне насильство, виражене у словесних образах, погрозах, нецензурних висловлюваннях на її адресу, приниженні та залякуванні, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання та очікування постійних конфліктів з ОСОБА_7 , що зумовлює порушення її нормальної життєдіяльності та відпочинку, погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижується загальна якість життя ОСОБА_5 , ушкоджується їх соціальне функціонування.
Так, 20.11.2024 ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, закривав у будинку, штовхав, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.
Відносно ОСОБА_7 було складено адміністративний протокол та постановою Сумського районного суду від 20.11.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП (вчинення насильства в сім`ї) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , 25.11.2024 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до матері ОСОБА_5 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, закривав у будинку, штовхав, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.
Внаслідок протиправної поведінки відносно ОСОБА_7 було складено адміністративний протокол та постановою Сумського районного суду від 19.12.2024 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України (вчинення насильства в сім`ї) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням насильства у сім`ї, ОСОБА_7 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї матері ОСОБА_5 .
Так, 07.01.2025 близько 10 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою, ображав її, та погрожував фізичною розправою, завдавши шкоди її психологічному здоров`ю.
Згідно висновку судового експерта від 23.01.2025 № 53 за результатами проведення судово-психологічної експертизи встановлено, що на даний час ОСОБА_5 , 1947 року народження, перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, знервованістю, знесиленням, відчуттям безнадії, острахом за свою безпеку, побоюванням та постійним очікуванням конфліктів з сином. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку літньої особи, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижують загальну якість життя ОСОБА_5 , спричиняють психологічні (моральні) страждання. Наявний у ОСОБА_5 на даний час емоційний стан (сталої психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її сина. Конфліктна поведінка ОСОБА_7 постає для ОСОБА_5 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін останньої.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що дійсно в нього з матір`ю виникали сварки, ініціатором яких був батько, якому 90 років і який провокував його на вчинення протиправних дій. ОСОБА_7 не заперечував, що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім*ї, зокрема, за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_5 . Щодо застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 зазначив, що в травні 2025 року він вже проходив примусове лікування на підставі ухвали Сумського районного суду Сумської області від 30 травня 2025 року, тому вважав, що немає необхідності в примусовому лікуванні, беручи до уваги, що він примирився з потерпілою, яка на даний час не має до нього ніяких претензій.
Законний представник ОСОБА_6 (сестра ОСОБА_9 ) підтримала позицію ОСОБА_7 .
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що дійсно між нею та сином ОСОБА_7 виникали сварки, в ході яких ОСОБА_7 вчиняв відносно неї домашнє насильство, з приводу чого вона зверталася до органів поліції. Однак останніми часом ОСОБА_10 веде себе адекватно, прислухається до неї, допомагає по господарству, вживає ліки, тому заперечувала проти клопотання про застосуванням до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, приймаючи до уваги т/,що вона примирилася з ОСОБА_7 .
Крім наданих ОСОБА_7 та потерпілою пояснень, факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, підтверджується іншими зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
З копії постанови Сумського районного суду від 02 грудня 2024 року вбачається, що 20.11.2024 ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, закривав у будинку, штовхав, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. ОСОБА_7 визнаний винним за ч. 1 ст. 1732 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
З копії постанови Сумського районного суду від 19 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_7 , 25.11.2024 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до матері ОСОБА_5 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, закривав у будинку, штовхав, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. ОСОБА_7 визнаний винним за ч. 1 ст. 1732 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 7 січня 2025 року, з якого вбачається, що 7 січня 2025 року ОСОБА_5 звернулася до відділу поліції з повідомленням, що 7 січня 2025 року близько 10 години її син ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , почав ображати її нецензурною лайкою, штовхати, а сам в цей час бив батька - ОСОБА_11 . Такі дії з боку ОСОБА_7 відбуваються систематично, внаслідок чого значно погіршується її самопочуття.
З заяви ОСОБА_5 вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 заверталася з заявою до органів поліції про притягнення її сина ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за систематичне вчинення домашнього насильства відносно неї.
З висновку судово-психологічної експертизи №53 від 23 січня 2025 року вбачається, що на даний час ОСОБА_5 , 1947 року народження, перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, знервованістю, знесиленням, відчуттям безнадії, острахом за свою безпеку, побоюванням та постійним очікуванням конфліктів з сином. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку літньої особи, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижують загальну якість життя ОСОБА_5 , спричиняють психологічні (моральні) страждання. Наявний у ОСОБА_5 на даний час емоційний стан (сталої психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її сина. Конфліктна поведінка ОСОБА_7 постає для ОСОБА_5 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін останньої.
З довідки характеристики Миколаївської сільської ради вбачається, що ОСОБА_7 негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово в телефонному режимі до сільської ради надходили скарги від батьків щодо періодичної агресивної поведінки ОСОБА_7 по відношенню до батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .
З висновку судово-психіатричної експертизи №49 від 23 січня 2025 року вбачається, що на даний час ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді Шизофренії, параноїдної форми, безперервний перебіг зі стабільним дефектом. При скоєнні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді Шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг зі стабільним дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Таким чином, суд вважає встановленим факт вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, що виразилося в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства стосовно своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої; відтак, суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого 1261 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.
Частиною 2 ст. 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно- небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь.
У силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.
Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно - небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку (ч. 3 ст. 94 КК України).
З врахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого Сумського РВП ГУНП у Сумській області про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст. 19 Закону України № 1489-III від 22 лютого 2000 року «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, ст. 1261 КК України, суд
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом.
Виконання ухвали Сумського районного суду Сумської області покласти на Сумське РУП ГУНП у Сумській області.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1