Провадження № 1-кс/537/391/2025
Справа № 537/4039/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000302 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке 18.06.2025 добровільно видала ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон «Oppo Reno 4 Lite», imei: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 сірого кольору, який поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 КРУП ГУ НП в Полтавській області, до вирішення питання по суті.

На обґрунтування вказаного вище клопотання зазначено, що СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000302 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В ході слідства встановлено, що 17.06.2025 до чергової частини ВП № 1 надійшло повідомлення про те, що 17.06.2025 за адресою: м. Кременчук, вул. Чумацький Шлях, поряд із будинком № 33, в період часу з 20:00 год. по 22:00 год. невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, введеного по всій території України, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном марки «Oppo Reno 4 Lite», чим спричинила матеріального збитку ОСОБА_5 18.06.2025 було проведено огляд за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Івана Приходько, буд. 69-Б в ході якого ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон «Oppo Reno 4 Lite», imei: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 сірого кольору. В подальшому 18.06.2025 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучений мобільний телефон являється матеріальним об`єктом, який був предметом вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх та необхідність у проведенні судових експертиз вилученої речі, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, прокурор просить накласти на нього арешт.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна, на яке прокурор просить накласти арешт, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. У матеріалах клопотання наявна заява відповідно до якої остання не заперечує проти накладення арешту на вилучений мобільний телефон, судове засідання просить проводити за її відсутності.

Власник майна, на яке прокурор просить накласти арешт, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. У матеріалах клопотання наявна заява відповідно до якої остання не заперечує проти накладення арешту на вилучений мобільний телефон, судове засідання просить проводити за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000302 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 18.06.2025 за заявою ОСОБА_6 внесено відомості наступного змісту: «17.06.2025 до чергової частини ВнП № 1 надійшло повідомлення про те, що 17.06.2025 за адресою: м. Кременчук, вул. Чумацький Шлях, поряд із будинком № 33, в період часу з 20:00 по 22:00 невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, введеного по всій території України, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном марки «Oppo Reno 4 Lite», чим спричинила матеріального збитку ОСОБА_5 ».

На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.

З протоколу огляду місця події від 18.06.2025, наданого ініціатором клопотання в його обґрунтування, вбачається, що в ході огляду службового приміщення ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. Івана Приходька, буд. 69-Б, ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон «Oppo Reno 4 Lite», imei: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 сірого кольору.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 від 18.06.2025, мобільний телефон «Oppo Reno 4 Lite», imei: НОМЕР_3 сірого кольору визнано і приєднано до кримінального провадження №0000302 від 18.06.2025, як речовий доказ та передано на зберігання до камери речових доказів ВП №1 КРУП за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69-Б.

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000302 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме мобільний телефон «Oppo Reno 4 Lite», imei: НОМЕР_3 сірого кольору, який належить ОСОБА_5 , та який 18.06.2025 добровільно видала ОСОБА_4 в ході огляду місця події, а саме службового приміщення ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 69-Б, з позбавленням права на розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому, володільцю та власнику майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1