Справа №212/3809/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000986 від 01.10.2021, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Носівка Чернігівської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою з інвалідністю з дитинства, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 01 жовтня 2021 року приблизно о 13.30 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , зустріла раніше знайому ОСОБА_7 , з якою у обвинуваченої склалися неприязні стосунки, і між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 на ґрунті сформованих неприязних відносин, з мотивів помсти за висловлені на її адресу образи, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи стоячи наздогнала ОСОБА_7 , яка вже уходила, та за допомогою фізичної сили руками повалила останню на землю. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи злочинний умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , яка перебувала в положенні лежачі обличчям до землі, схопила правою рукою останню за волосся в потиличній області та почала тягти на себе. Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи злочинний умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, коли остання знаходилася на землі у вказаному положенні, ОСОБА_3 , перебуваючи в положенні стоячи, завдала ОСОБА_7 множинні удари кулаками правої та лівої руки та ногами по різним частинам тіла, а саме по голові, шиї та тулубу, а також руками продовжила тягти потерпілу за волосся на себе, викручуючи їй шию.

У результаті умисних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, а саме дві ділянки облисіння в потиличній області, забій волосистої частини голови, шиї, перелом остистих відростків СІІІ-СІV, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потребують для свого лікування термін більше ніж 21 доба (3 тижні).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала вину у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України з підстав, викладених у обвинувальному акті, пояснила, що дійсно у жовтні 2021 року в денний час доби, вона зустріла на вулиці Енергетична в м. Часів ОСОБА_8 , з якою виник словесний конфлікт з нецензурною лайкою, в ході якого вона (обвинувачена), діючи спонтанно через виниклу неприязнь, схопила потерпілу за волосся, повалила на землю та нанесла їй удари, кількість і механізм яких не пам`ятає через сплив часу. Щиро розкаялася у вчиненому, жалкувала, що не уникнула події, але могла цього не робити, просила суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та, беручи до уваги, що прокурор ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена ОСОБА_3 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 в повній мірі викрита в скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особи винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїла нетяжкий злочин, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину та повнолітню дочку, яка є особою з інвалідністю, за якою доглядає, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувала і не перебуває, інвалідності не має, не судима, є внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, наданої Золотоніським районним відділом філії «Центр пробації» в Черкаській області, виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства. У випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті Кримінального закону, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченої, яка повністю визнала вину, розкаялася, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1