Справа № 462/3288/25
провадження 1-кп/462/433/25
У Х В А Л А

19 травня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 24.02.2025 Франківського районного суду м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, у кримінальному провадженні №0000378 від 18.03.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

прокурор в підготовчому судовому засіданні звернувся з клопотанням про прродовження дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_4 . В обгрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, вчиненом у повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді лише позбавлення волі від 5 до 8 років. Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватися від суду, оскільки у разі визнання її вини їй загрожує безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком понад 5 років; обвинувачена може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань, оскільки, після повідомлення їй про підозру та реалізації свого права на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження їй буде відоме не лише їхнє місце роботи, але й проживання; обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, на обґрунтування даного ризику слід зазначити, що обвинувачена упродовж 2025 року 13 разів притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 51 КУпАП та 24.02.2025 вироком Франківського районного суду її засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 рік, а також наявність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені у ст.178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнанні її винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я, який не перешкоджає застосуванню до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, відсутність тяжких захворювань, які б перешкоджали її триманню під вартою та відсутність перешкод щодо застосування до обвинуваченгої запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 26.03.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22.05.2025 із можливістю внесення застави.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, обвинувачену та її захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід, оглянувши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що його слід задовольнити, виходячи з такого.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про продовження обвиунваченим раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, таке вручено обвинуваченому не пізніше, ніж за три години до початку його розгляду, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 184 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченому запоібжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються положення ст. 178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується особа та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2025 підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.05.2025.

Обгрунтованість підозри та пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У рішенні Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017суд зазначив, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Із системного аналізу норм ст. 183 КПК України та ст. 199 КПК України випливає, що підставою для продовження строку тримання особи під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку.

Надаючи оцінку аргументам сторони обвинувачення суд зазначає, що наведені прокурором у письмовому клопотанні та надалі підтримані у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження обвинуваченій строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

З огляду на наведене, а також, враховуючи вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше судима за злочини проти власності та на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік і знову обвинувачується у вчиненні крадіжки, неодноразово піддавалась адміністративному стягненню за вчинення дрібної крадіжки, а відтак це свідчить про можливість вчинення з її боку нових злочинів, а також те, що вона не працює, що свідчить про відсутність у неї соціально-стримуючих факторів та її можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, і тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останньої під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Будь-яких фактичних даних, нових відомостей та доказів, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для обрання обвинуваченому на стадії досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також свідчили про зміну обстановки, що, у своїй сукупності, давало б суду підстави вважати, що застосування до обвинуваченого на даному етапі розгляду кримінального провадженні більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, стороною захисту суду не надано.

Також, будь-яких обставин щодо існування перешкод у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено, а стороною захисту не доведено.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень та враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, у разі визнання його винним у вчиненні такого злочину, беручи до уваги доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, при цьому судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, суд приходить до переконання, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить сторона захисту - домашнього арешту, неможливо запобігти наведеним ризикам.

Відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого у кримінальному провадженні, враховуючи, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися,слід продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_4 раніше у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Також вважаю, що відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України заставу слід визначити в розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 90 840 грн, оскільки саме такий розмір застави, в разі її внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Крім того, на підозрювану ОСОБА_4 у разі внесення застави, слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 314-317, 331 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 липня 2025 року включно.

Заставу визначити в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90 840 /дев`яносто тисяч вісімсот сорок/ грн 00 коп, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: UA0000757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати:

- прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі м. Львова без дозволу суду, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти суд, у проваджені якого перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну місця проживання (перебування), роботи, навчання.

Якщо обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дата закінчення дії ухвали 17 липня 2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений в приміщенні Залізничного районного суду м.Львова о 15 год 30 хв 20 травня 2025 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали у справі № 462/3288/25

Суддя ОСОБА_1