465/3592/25
1-кс/465/955/25
У Х В А Л А

слідчого судді

30.06.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчої ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 28.05.2025 про відмову у визнанні скаржника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000345 від 29.04.2025 та зобов`язання слідчої визнати скаржника потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування.

Як вбачається з поданої скарги, скаржник просить скасувати постанову слідчої СВ Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 28.05.2025 про відмову у визнанні скаржника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000345 від 29.04.2025, зобов`язання слідчої визнати скаржника потерпілим.

Детальні мотиви заявлених у скарзі вимог виклав у письмовій скарзі, яка долучена до матеріалів справи.

Зокрема, скаргу мотивує тим, що оскаржуваною постановоюслідчої СВ Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 винесену 28.05.2025 у кримінальному провадженні №0000345 від 29.04.2025, ОСОБА_2 відмовлено у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 0000345.

Стверджуючи про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування зазначив про те, що викладені слідчою у постанові висновки, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено, щодо вчинення даного діяння причетні інші особи, діяння яких підпадали б під ознаки кримінального правопорушення передбаченого статтею 120 КК України «Доведення до самогубства», чи будь-якого іншого кримінального правопорушення, в тому числі і передбаченого статтею 115 Кримінального Кодексу України «Умисне вбивство».

Твердження слідчої про самогубство його сина та відсутність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство), та відповідно наявність у зв`язку із цим підстав для відмови йому у визнанні потерпілим, вважає необґрунтованим та передчасним, так як на даний час у кримінальному провадженні ще проводяться відповідні слідчі та процесуальні дії і без отримання їх результатів та відповідного дослідження оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні немає можливості належним чином встановити наявність чи відсутність ознак відповідного кримінального правопорушення. Загибель його сина безумовно спричинило скаржнику глибокі моральні страждання і незворотньо змінило його звичний спосіб життя. Від самого початку орган досудового розслідування смерть його сина трактує, як самогубство, інші версії не перевіряються, водночас вже понад місяць він, скаржник, не може залучитися до кримінального провадження та брати активну участь у досудовому розслідуванні, подавати докази. У даному випадку, наявний свавільний недопуск його до кримінального провадження як потерпілого, є протиправним, незаконним, порушує приписи КПК України.

Вважає оскаржувану постанову невмотивованою та необґрунтованою, а також такою, що порушує його права та не відповідає положенням статтей 55, 56 КПК України та сформованої практики Верховного Суду щодо цього питання, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Так як скаржник копію постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим, отримав 29.05.2025, тому останній день строку на оскарження даного рішення сплив 08.06.2025, але вказаний строк був пропущений з поважних причин через повернення слідчим суддею скарги до того моменту коли він дізнався про дане рішення, а це 12.06.2025.

У зв`язку з вищенаведеним просить поновити скаржникові строк на оскарження даної постанови.

Скаржник в судове засідання не прибув, подав на адресу суду заяву про розгляд скарги у його відсутності. Просить таку задовольнити з підстав викладених у ній мотивів.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, вважаю, що скаргу слід задовольнити з огляду на вказані нижче обставини.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Частина 5 ст. 55 КПК України, передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000345 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено, що до вчинення даного діяння причетні інші особи, діяння яких підпадали б під ознаки кримінального правопорушення передбаченого статтею 120 КК України «Доведення до самогубства», чи будь-якого іншого кримінального правопорушення, в тому числі і передбаченого статтею 115 КК України «Умисне вбивство». Органом досудового розслідування проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, із з`ясуванням усіх обставин події, та розгляду усіх можливих версій. У разі встановлення за результатами проведення слідчих дій та експертиз наявність у даному діянні ознак вчинення відносно ОСОБА_4 вище вказаних кримінальних правопорушень, слідчим будуть вчиненні дії визначені ч. 6 ст. 55 КПК України.

Разом з тим, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, таким чином, слідчим не було проведено усіх слідчих та процесуальних дій на предмет перевірки заподіяння ОСОБА_4 будь-якої шкоди, та не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, тому висновок слідчої про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним.

З врахуванням наведеного, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчою не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що постановуслідчої СВ Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 28.05.2025 про відмову у визнанні потерпілим слід скасувати.

У той же час ОСОБА_4 звертаючись до слідчого судді із скаргою з приводу рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим, просить зобов`язати слідчого визнати його потерпілим.

З приводу заявлених вимог скаржника щодо зобов`язання слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні слід заначити, що відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Натомість, частина 1 статті 303 КПК України, містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та визначає, а ч. 2 ст. 307 КПК України, визначає перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатом розгляду у межах своїх повноважень питань, які віднесено на вирішення слідчим суддею при здійсненні судового контролю правильності прийнятих на досудовому розслідуванні рішень.

Заявлені ОСОБА_4 вимоги щодо зобов`язання слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні та провести його допит у статусі саме потерпілого виходять за межі питань, визначених ст. 303 КПК України, до вирішення слідчим суддею і віднесені лише до компетенції уповноваженої особи органу досудового розслідування, відтак, із врахуванням положень ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Поруч з цим, з огляду на положення ч. 5 ст. 55 КПК України, яка чітко визначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1статті 55 КПК, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді, також у контексті положення ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя звертає увагу уповноважених осіб СВ Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області на необхідність прийняття процесуального рішення за результатами розгляду клопотання про визнання потерпілим у формі постанови.

Разом з тим, слід зобов`язати слідчу повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вважаю, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення, оскільки наведені заявником підстави для поновлення строку звернення до суду є поважними та такими, що об`єктивно перешкоджали реалізувати своє право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування.

За цих обставин, необхідно поновити скаржнику пропущений процесуальний строк звернення до суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 55, 110, 117, 303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на звернення до слідчого судді зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України.

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову слідчої ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 28.05.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000345 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - скасувати.

Зобов`язати слідчу ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 або іншого уповноваженого слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000345 від 29.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1