ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7995/24
провадження № 1-кп/753/893/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2025 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів

судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, (внесені до ЄРДР за № 0000042 від 29.11.2012 р. та № 0000011 від 21.11.2012 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Донецький Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 (в редакції від 01.09.2001 року) КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

встановив:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 (в редакції від 01.09.2001) КК України.

З обвинувального акту слідує, що відповідно до наказу Національного космічного агентства України (далі НКАУ)№ 7-кп від 24.07.2003 року ОСОБА_6 призначений на посаду виконуючого обов`язки голови правління відкритого акціонерного товариства «ПіСіБі Радіозавод», а 23.02.2004 наказом НКАУ № 1-кп призначений на посаду голови правління зазначеного товариства.

16.02.2004 НКАУ з ОСОБА_6 укладено контракт № 1-2004, згідно з п.п. 1.1, 1.3, 2.2.1., 2.2.3, 4.1. якого останній уповноважений здійснювати оперативне управління товариством, організовувати виробничо-господарську діяльність, розпоряджатись майном товариства, забезпечуючи його високоприбуткову діяльність.

Таким чином, ОСОБА_6 займаючи посаду голови правління ВАТ «ПіСіБі - Радіозавод», постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тобто був службовою особою.

Так, у березні 2006 року ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою заволодіння майном ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», вступив у злочинну змову із засновником ТОВ «Укрконтракт» ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та кримінальне провадження закрито) та працівником цього ж товариства ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та кримінальне провадження закрито).

Так, в межах розробленого ОСОБА_9 плану злочинної діяльності, - ОСОБА_6 , будучи службовою особою ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», повинен був створити разом з засновником ТОВ «Укрконтракт» ОСОБА_9 закрите акціонерне товариство «Укрінтерресурс», призначивши генеральним директором товариства ОСОБА_11 . У подальшому, ОСОБА_6 повинен був передати до статутного фонду новоствореного товариства найбільш інвестиційно привабливі виробничі площі ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» та надати можливість фактичного розпорядження вказаним нерухомим майном ОСОБА_9 , передавши ТОВ «Укрконтракт» контрольний пакет акцій ЗАТ «Укрінтерресурс».

В свою чергу, ОСОБА_10 , на виконання спільного з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 злочинного плану, повинен був укласти з АБ «Таврика» договори щодо отримання кредитів, передавши у заставу виробничі площі ВАТ ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», та за рахунок отриманих кредитних коштів завершити будівництво офісного центру «БЦ Віноградар», що належить ТОВ «Укрконтракт», з метою власного збагачення, не маючи при цьому наміру повертати отриманий кредит.

Крім того, у разі необхідності, при реалізації розробленого ОСОБА_9 злочинного плану, вони повинні були залучати інших осіб, що були не обізнані зі злочинним характером їх дій.

Встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2002 № 755 «Про завершення формування статутного фонду Державної акціонерної холдингової компанії «Київський радіозавод» створене ВАТ ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» шляхом перетворення державного підприємства «ПіСіБі-Радіозавод». Відповідно до п. 4.1 статуту підприємства засновником ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» є держава в особі НКАУ.

Спільним наказом Фонду державного майна України (далі - ФДМУ) та НКАУ від 18.03.2005 № 534/74 «Про проведення передприватизаційної підготовки ПіСіБі-Радіозавод», з метою підвищення інвестиційної привабливості даного товариства, передбачено проведення його передприватизаційної підготовки та затверджено відповідний план-графік.

17.06.2005 НКАУ наказом № 154 затверджено проект передприватизаційної підготовки ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод».

Відповідно до п. 2 графіку виконання заходів передприватизаційної підготовки ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» та проекту передприватизаційної підготовки, передбачалось створення підприємства по виробництву друкованих плат - закритого акціонерного товариства «Українське науково-виробниче об`єднання по виробництву друкованих плат «Раделс», для забезпечення розвитку основного виробництва друкованих плат, модернізації матеріальної-технічної бази та впровадження сучасних технологій.

В якості внеску до статутного фонду ЗАТ «Раделс» передбачено передачу майна ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» та виробничих приміщень корпусу № 111 загальною площею 5 314, 34 м?, згідно із переліком, зазначеним у додатку 4.1 до вказаного проекту.

07.06.2006 Національним космічним агентством України, листом № 3144/10-6 та рішенням № б/н, підписаними заступником генерального директора НКАУ ОСОБА_12 , надано дозвіл здійснити передачу до статутного фонду ЗАТ «Раделс» частини майна ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», в тому числі виробничих приміщень корпусу № 111 площею 3 877 м2.

03.10.2006 ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання спільного з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинного плану, в рахунок оплати акцій передав за актом № 2 у власність ЗАТ «Раделс» майно та частину виробничих приміщень корпусу №111 ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», не придатних для здійснення профільної діяльності підприємства по виготовленню друкованих плат.

При цьому, в порушення вимог п.п. 5 та 16 Положення про передприватизаційну підготовку підприємств, затвердженого постановою КМУ від 17.08.1998, та всупереч умовам проекту, новоствореному підприємству ЗАТ «Раделс» ОСОБА_6 , діючи умисно та всупереч інтересів служби, не передав виробничі приміщення, які передбачались картою розподілу основних засобів ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» та додатком 4.1 проекту.

Створення інших господарських товариств з передачею до їх статутних фондів майна - виробничих площ ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» проектом передприватизаційної підготовки не передбачалось.

Разом з тим, наказом НКАУ від 20.03.2006 № 81 «Про створення господарського товариства» ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» доручено виступити засновником закритого акціонерного товариства за участю ТОВ «Укрконтракт».

22.03.2006 в ході проведення загальних установчих зборів, головою правління ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» ОСОБА_6 та секретарем установчих зборів - генеральним директором ТОВ «Укрконтракт» ОСОБА_13 , якій не був обізнаний у злочинних намірах щодо заволодіння майном ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», згідно протоколу № 1 цих зборів, затверджено рішення про створення ЗАТ «Укрінтерресурс».

Цього ж дня, ОСОБА_6 підписано договір про заснування даного товариства та статут. Згідно із договором про заснування, частка ВАТ «ПіСіБі- Радіозвод» у новоствореному товаристві становила 50%+1 акція. Дана частка в подальшому була сформована за рахунок внесення до статутного фонду частини найбільш інвестиційно привабливих приміщень корпусу № 111 площею 17 392,99 м2 приміщень корпусу № 113, площею 4 968,4 м2, тобто загальною площею 22 361,39 м2.

10.04.2006 проведено державну реєстрацію юридичної особи ЗАТ «Укрінтерресурс».

14.06.2006 за вих. № 1406/1 головою правління ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» ОСОБА_6 на адресу НКАУ направлено лист щодо погодження передачі майна до статутного фонду ЗАТ «Укрінтерресурс».

07.07.2006 заступником генерального директора НКАУ ОСОБА_12 видано рішення б/н, яким доручено ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» передати до статутного фонду ЗАТ «Укрінтерресурс» основні засоби, а саме: частину приміщень корпусу № 111, площею 17 392,99 м2 приміщень корпусу № 113, площею 4 968,4 м2, тобто загальною площею 22 361,39 м2 При цьому в порушення Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 № ХІІ та п. 12 «Положення про передприватизаційну підготовку підприємства», затвердженого КМУ від 17.08.1998 № 1301, погодження на передачу державного майна з Фонду державного майна України отримано не було.

Актами № 1-а від 11.08.2006 та №1-б від 02.10.2006, підписаними ОСОБА_6 , ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» в рахунок оплати акцій, передало у власність ЗАТ «Укрінтерресурс» приміщення корпусів № 113 площею 4,968,4 м2 та № 111, площею 17 154,5 м2.

07.12.2006 генеральний директор ЗАТ «Укрінтерресурс» ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому роль у злочинному плані ОСОБА_9 , уклав з АБ «Таврика» договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 78-06-KJI, нібито, з метою поповнення обігових коштів підприємства для здійснення господарської діяльності згідно статуту та ремонту виробничих приміщень.

Того ж дня ОСОБА_10 уклав з АБ «Таврика» договір іпотеки, предметом якого були виробничі приміщення корпусу № 113 площею 4 968,4 м2, яким забезпечив виконання ЗАТ «Укрінтерресурс» зобов`язань з повернення коштів сумі 5 000 000 грн., отриманих при відкритті кредитної лінії.

Всього на рахунок ЗАТ «Укрінтерресурс» за вказаним договором банком було перераховано 5 000 000 грн.

Разом з тим, в подальшому, отримані згідно договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №78-06-КЛ від 07.12.2006 грошові кошти ВАТ «Укрінтерресурс» ОСОБА_10 , на виконання спільного злочинного плану та безпосередньо вказівок ОСОБА_9 , без мети здійснення господарської діяльності та ремонту приміщень товариства, в порушення статуту та цільового призначення кредиту, перерахував на рахунки підконтрольних ОСОБА_9 підприємств: ТОВ «Укрконтракт» та ПП «Антарія-Буд-Інвест».

Крім того, 20.02.2007, генеральним директором ТОВ «Укрконтракт» ОСОБА_13 , не обізнаним зі злочинними намірами щодо заволодіння майном ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», за вказівкою ОСОБА_9 , укладено договір про надання ТОВ «Укрконтракт» відновлювальної відкличної кредитної лінії № 03-07-KJI з АБ «Таврика» з лімітом в сумі 10 000 000 грн. Відповідно до додаткової угоди № 6 від 17.01.2008 даний кредитний ліміт було збільшено до 30 500 000 грн. Всього на рахунок ТОВ «Укрконтракт» за вказаним договором банком було перераховано 30 497 880 грн.

05.07.2007 в ході проведення загальних зборів ЗАТ «Укрінтерресурс» в порушення ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та розпорядження Кабінету Міністрів України «Про передачу до сфери управління НКАУ державних підприємств, що становлять основу економічної галузі» від 25.03.1999 № 236-р, без погодження з НКАУ, головою правління ВАТ «ПіСіБі - Радіозавод» ОСОБА_6 та генеральним директором ТОВ «Укрконтракт» ОСОБА_14 , який не був обізнаний у злочинних намірах щодо заволодіння майном ВАТ «ПіСіБі - Радіозавод», згідно протоколу № 6 цих зборів, прийнято рішення уповноважити генерального директора ЗAT «Укрінтерресурс» ОСОБА_10 підписати від імені товариства договір застави (іпотеки) та інші документи, пов`язані з отриманням кредиту згідно договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 03-07-KJI від 20.02.2007.

10.07.2007 ОСОБА_6 нотаріально засвідченою заявою повідомив АБ «Таврика», що ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», як співвласник, не заперечує проти передачі в іпотеку в забезпечення зобов`язань по кредитному договору перед даним банком частини нежилих приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9.

11.07.2007 генеральний директор ЗАТ «Укрінтерресурс» ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , та виконуючи свою роль у розробленому злочинному плані, уклав договір іпотеки з АБ «Таврика», згідно якого ЗАТ «Укрінтерресурс» виступило поручителем ТОВ «Укрконтракт» перед АБ «Таврика» при відкритті останньому кредитної лінії на суму 10 000 000 грн.

Згідно умов договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 03-07-KJI від 20.02.2007, із забезпеченням своєчасного повернення кредиту стала нерухомість ТОВ «Укрконтракт»: об`єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, б. 35 та нерухомість майнового поручителя ЗАТ «Укрінтерресурс»: нежиле приміщення загальною площею 17 154,5 м2, за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, корп. 111.

Таким чином, реалізовуючи злочинний план, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було передано для забезпечення повернення кредиту приватним підприємством державне майно загальною площею 22 361,39 м2, розташоване в корпусах № 111 та № 113 по вул. Бориспільській, 9, в м. Києві.

При цьому, на виконання спільного злочинного плану, спрямованого на заволодіння майном ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснили уявні операції щодо внесення ТОВ «Укрконтракт» грошових коштів до статутного фонду ЗАТ «Укрінтересурс» та оплати за цінні папери (прості іменні акції товариства).

Зокрема, в період з 21.02.2007 по 30.10.2007 ТОВ «Укрконтракт», отримуючи у АБ «Таврика» черговий транш кредитних коштів для будівництва офісного центру БЦ «Віноградар» за договором № 03-07-KJI від 20.02.2007, перераховував їх по декілька разів протягом одного банківського дня на рахунок ЗАТ «Укрінтерресурс» у якості внеску до статутного фонду даного підприємства. В свою чергу ЗАТ «Укрінтерресурс» по декілька разів протягом того ж банківського дня, на підставі договору пайової участі у фінансуванні будівництва офісного центру БЦ «Віноградар» № 58/Укс від 12.05.2006, повертав зазначені кошти на рахунок ТОВ «Укрконтракт». Таким чином створювалось уявне враження наповнення статного фонду даного товариства.

Всього у зазначений період, у якості внеску до статутного фонду ЗАТ «Укррінтерресурс», було перераховано 11 887 472,8 грн., з яких 11 517 500 грн. того ж або наступного банківського дня були повернуті на рахунок ТОВ «Укрконтракт».

24.11.2007, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 разом з генеральним директором ТОВ «Укрконтракт» ОСОБА_14 , що діяв за вказівкою ОСОБА_9 та не був обізнаний зі злочинними намірами щодо заволодіння майном ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», на загальних зборах акціонерів ЗАТ «Укрінтерресурс», в порушення ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та розпорядження Кабінету Міністрів України «Про передачу до сфери управління НКАУ державних підприємств, що становлять основу економічної галузі» від 25.03.1999 № 236-р, без погодження з НКАУ, прийняли рішення про внесення змін статуту товариства, в зв`язку із збільшенням розміру статутного фонду шляхом випуску простих іменних акцій.

Тоді ж ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , за рахунок кредитних коштів АБ «Таврика», здійснили операції оплати ТОВ «Укрконтракт» за цінні папери додаткової емісії (прості іменні ЗАТ «Укрінтерресурс», на загальну суму 5 945 100 грн.

При цьому, вказані грошові в день їх перерахування були повернуті на рахунок ТОВ «Укрконтракт» у якості оплати за пайову участь у будівництві центру «БЦ Віноградар», що призвело до зменшення кількості акцій ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» в статутному фонді ЗАТ «Укрінтерресурс» з 50%+1 акція до 39,9% на користь ТОВ «Укрконтракт».

10.10.2008, після невиконання ТОВ «Укрконтракт» умов кредитного договору з АБ «Таврика», ОСОБА_10 продовжуючи свою злочинну діяльність, на виконання спільного злочинного плану та безпосередньо вказівок ОСОБА_9 , підписав з даним банком договори про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно умов яких стягнення має бути звернуто не на заставне майно кредитоотримувача - ТОВ «Укрконтракт» - об`єкт незавершого будівництва «БЦ Віноградар», за адресою: м. Київ, вул. Світлицьокго, 35, а на нерухоме майно поручителя - ЗАТ «Укрінтерресурс», зазначивши при цьому в договорах з банком, що майно не знаходиться у спільній власності та не є часткою у статутному фонді підприємств.

Того ж дня, ОСОБА_10 продовжуючи свою злочинну діяльність, та безпосередньо за вказівкою ОСОБА_9 , підписав з АБ «Таврика» два договори без номеру про задоволення вимог іпотекодержателя від 10.10.2008, згідно даних стягнення було звернуто на майно ЗАТ «Укрінтерресурс» - виробничі площі ВАТ «ПіСіБі - Радіозавод» за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, корпус № 111, площею 17154,50 м2 та корпус № 113 площею 4968, 40 м2 загальною вартістю 40 730 000 грн.

Крім того, відповідно наказу Національного космічного агентства України № 7-кп від 24.07.2003 року ОСОБА_6 призначений на посаду виконуючого обов`язки голови правління відкритого акціонерного товариства «ПіСіБі Радіозавод», а 23.02.2004 наказом НКАУ № 1-кп призначений на посаду голови правління зазначеного товариства.

29.08.2003 наказом № 144-к ОСОБА_6 призначений на посаду виконавчого директора спільної діяльності ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» та ТОВ «Електронмаш-ПіСіБі», яка здійснювалась відповідно до договору № 7 «Про спільну діяльність», укладеного 23.06.2000.

16.02.2004 НКАУ з ОСОБА_6 укладено контракт № 1-2004, положеннями якого визначено його службові обов`язки щодо здійснення оперативного управління товариством, організації виробничо-господарської діяльності, соціальної та іншої діяльності та забезпечення завдань, передбачених статутом товариства.

Відповідно до п. 3.5 Угоди від 22.02.2005 про зміни та доповнення до договору № 7 «Про спільну діяльність», виконавчим директором спільної діяльності є керівник ВАТ «ПіСіБі Радіозаод», він повноважений приймати рішення з усіх напрямків господарської діяльності, в тому числі й укладати угоди, давати доручення, використовувати рахунки в установах банків та ін.

Наприкінці 2007 року виконавчий директор ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» ОСОБА_6 вступив у злочинну змову із директором ТОВ «Південне науково-дослідне конструкторське бюро «Резонанс» громадянином Російської Федерації ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) з метою заволодіння грошовими коштами ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» в особливо великих розмірах.

Приблизно восени 2007 року (в період часу з вересня до листопада) та 12.02.2008 ОСОБА_6 маючи намір маючи намір на заволодіння грошовими коштами ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , з метою створення умов до незаконного заволодіння грошовими коштами, використовуючи службове становище виконавчого директора ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», перебуваючи в приміщенні ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, склав та особисто підписав від імені останнього підприємства завідомо удавані договори з ПНДКБ «Резонанс» на виконання науково-дослідних робіт № Р0509 по темі «Дослідження існуючих методів і засобів гальванічної металізації виробів» та № 80212 по темі «Дослідження і розробка методів та засобів контролю процесів гальванічної металізації друкованих плат» відповідно.

При цьому, як установлено у ході досудового слідства, вказані угоди були укладені для надання правдоподібного характеру господарським відносинам між вказаними підприємствами та прикриття протиправного заволодіння грошовими

коштами ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», їх умови сторони виконувати не мали наміру, а власне науково-дослідні роботи із вищевказаної тематики не могли бути використаними у виробничій діяльності ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод».

Упродовж 2007-2010 років ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що директор ТОВ «ПНДКБ «Резонанс» ОСОБА_15 умови договорів № Р0509 та № 80212 виконувати не має наміру, а також знаючи про удаваний характер даних договорів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, зловживаючи своїм службовим, склав та підписав разом із останнім завідомо неправдиві документи - акти здачі-прийняття робіт, а саме:

-по договору № Р0509- акт приймання-передачі робіт б/н від 30.11.2007 на суму 1640400 грн.;

По договору № 80212 - акти здачі-прийняття робіт № 302/08 від 27.02.2008 на суму 178800 грн., № 303/08 від 31.03.2008 на суму 120 000 грн., № 304/08 від 30.04.2008 на суму 208080 грн., № 305/08 від 27.05.2008 на суму 444000 грн., № 307/08 від 31.07.2008 на суму 116652 грн., № 308/08 від 29.08.2008 на суму 222000 грн., № 309/08 від 30.09.2008 на суму 231 000 грн., № 310/08 від 31.10.2008 на суму 132 000 грн., № 311/08 від 28.11.2008 на суму 234 000 грн., № 312/08 від 17.12.2008 на суму 147 000 грн., № 301/09 від 30.01.2009 на суму 228 000 грн., № 302/09 від 27.02.2009 на суму 102 000 грн., № 306/09 від 30.06.2009 на суму 270 000 грн., № 307/09 від 30.07.2009 на суму 216 000 грн., № 308/09 від 30.07.2009 на суму 162000 грн., № 309/09 від 30.09.2009 на суму 156 000 грн., № 310/09 від 30.10.2009 на суму 162 000 грн., № 311/09 від 30.11.2009 на суму 84 000 грн., № 312/09 від 31.12.2009 на суму 330 000 грн., № 301/10 від 29.01.2010 на суму 22000 грн., № 302/10 від 26.02.2010 на суму 171000 грн., ., № 303/10 від 31.03.2010 на суму 102000 грн., № 304/10 від 30.04.2010 на суму 114000 грн., № 304/10 від 30.04.2010 на суму 234000 грн., № 305/10 від 31.05.2010 на суму 198000 грн. - всього по договору на загальну суму 4 585 332 грн.

На виконання спільного плану вчинення злочину, зазначені акти ОСОБА_6 передавались до бухгалтерії ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» для відображення цих документів у бухгалтерському обліку та проведення перерахунків грошових коштів товариству ПНДКБ «Резонанс».

На завершальному етапі реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , упродовж 2008-2010 років зловживаючи службовим становищем, давав незаконні вказівки про перерахування грошових коштів, таким чином скоюючи продовжуваний злочин, який складався з декількох тотожних діянь, об`єднаних злочинними наміром. При цьому оплата відбувалась не у повному обсязі, а в межах наявних на рахунку ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» вільних коштів.

Так у якості часткової оплати за уявні науково-дослідні роботи, з відома ОСОБА_15 , незаконно були перераховані грошові кошти по договору № Р0509 у сумі 47320 грн. 00 копійок, а саме:

02.04.2008 на підставі платіжного доручення № 398 на суму 40320 грн.;

21.05.2008 на підставі платіжного доручення № 505 на суму 7000 грн.;

Та по договору № 80212 у сумі 173 268 грн. 70 коп., а саме:

15.08.2008 на підставі платіжного доручення № 709 на суму 20000 грн.;

02.10.2008 на підставі платіжного доручення № 777 на суму 10000 грн.;

06.11.2008 на підставі платіжного доручення № 825 на суму 11267 грн. 70 коп.;

20.01.2009 на підставі платіжного доручення № 94 на суму 10000 грн.;

17.02.2009 на підставі платіжного доручення № 48 на суму 15000 грн.;

30.07.2009 на підставі платіжного доручення № 16 на суму 10000 грн.;

12.08.2009 на підставі платіжного доручення № 34 на суму 5000 грн.;

16.09.2009 на підставі платіжного доручення № 89 на суму 10000 грн.;

22.10.2009 на підставі платіжного доручення № 151 на суму 10000 грн.;

19.11.2009 на підставі платіжного доручення № 181 на суму 5000 грн.;

27.11.2009 на підставі платіжного доручення № 203 на суму 5000 грн.;

04.12.2009 на підставі платіжного доручення № 210 на суму 5000 грн.;

30.12.2009 на підставі платіжного доручення № 252 на суму 5000 грн.;

28.01.2010 на підставі платіжного доручення № 29 на суму 5000 грн.;

09.02.2010 на підставі платіжного доручення № 52 на суму 5000 грн.;

25.03.2010 на підставі платіжного доручення № 127 на суму 5000 грн.;

21.04.2010 на підставі платіжного доручення № 166 на суму 10000 грн.;

31.05.2010 на підставі платіжного доручення № 227 на суму 10000 грн.;

10.06.2010 на підставі платіжного доручення № 248 на суму 7000 грн.;

30.06.2010 на підставі платіжного доручення № 282 на суму 10000 грн.

Крім того, переслідуючи злочинну мету, спрямовану на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 , використовуючи службове становище виконавчого директора ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», перебуваючи в приміщенні ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, виписав ОСОБА_15 від імені даного підприємства борговий вексель серії АА № 0120494 в якості оплати за проведення науково-дослідних робіт по договору № 80212, який у подальшому ОСОБА_15 було пред`явлено ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» для оплати і 06.06.2008 за вказівкою ОСОБА_6 з розрахункового рахунку ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» на рахунок ТОВ ПНДКБ «Резонанс» незаконно перераховано грошові кошти у сумі 35 660 грн. 00 коп.

Таким чином ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_15 , зловживаючи службовим становищем, заволодів чужим майном у великих розмірах на загальну суму 256 247 грн. 70 коп., що більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Вказані кошти використовувались ними на власний розсуд, зокрема за попередньою чинною домовленістю знімались директором ТОВ ПНДКБ «Резонанс» ОСОБА_15 у Миколаївській обласній дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» готівкою за грошовими чеками:

серії ЛГ №№ 9620876 від 02.04.2005, 9620877 від 09.04.2008, 9620878 від 24.04.2008, 9620879 від 08.05.2008, 9620880 від 26.05.2008, 9620882 від 15.08.2008, 9620883 від 22.08.2008, 96208884 від 16.09.2008, 9620885 від 25.09.2008, 9620886 від 02.10.2008, 9620887 від 03.10.2008, 9620888 від 06.11.2008, 9620889 від 13.11.2008, 9620890 від 20.01.2009, 9620892 від 17.02.2009;

серії ЛД №№ 5501427 від 31.07.2009, 5501430 від 05.08.2009, 5501431 від 12.08.2008, 5501432 від 16.09.2008, 5501433 від 17.09.2009, 5501435 від 22.10.2009, 5501436 від 02.11.2009, 5501437 від 20.11.2009, 5501438 від 30.11.2009, 5501439 від 04.12.2009, 5501440 від 22.12.2009, 550141 від 30.12.2009, 5501442 від 20.01.2010, 5501443 від 28.01.2010, 5501444 від 09.02.2010, 5501445 від 09.03.2010, 5501446 від 25.03.2010, 5501447 від 21.04.2010, 5501448 від 31.05.2010, 5501449 від 10.06.2010, 5501450 від 2010;

серії ЛЕ №№ 4370826 від 26.07.2010 та 4370824 від 10.08.2010.

а також перераховувались ОСОБА_15 іншим контрагентам за допомогою платіжних доручень:

№№ 1-6 від 07.04.2008 та №№ 7-8 від 21.08.2008, № 9 від 08.05.2008, № 10 від 26.05.2008, № 11 від 09.06.2008, № 13 від 07.07.2008, № 14 від 226.08.2008, № 15 від 20.06.2008, № 16 від 10.09.2008, №№ 15, 16 від 31.07.2009, № 18 від 30.11.2009.

З метою надання своїм протиправним діям зовні правдоподібного характеру, а також на підтвердження факту виконання робіт по договору № 80212, ОСОБА_15 , відповідно до попередньої домовленості, склав фіктивну науково-дослідну роботу - інноваційний звіт на тему: «Розробка технології вакуумної металізації полімерних плівок для виробництва гнучких друкованих плат», про що був обізнаний ОСОБА_6 .

Таким чином, упродовж 2007-2010 років ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що директор ТОВ ПНДКБ «Резонанс» ОСОБА_15 умови вищевказаних договорів № Р0509 та № 80212 виконувати не має наміру, а також знаючи про удаваний характер даних договорів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, зловживаючи своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб за вище наведених обставин склав та підписав разом із останнім акти здачі -прийняття робіт по договорам № Р0509 та № 80212 від 12.02.2008 на загальну му 4 749 732 грн. 00 коп., однак у зв`язку із відсутністю грошових коштів на рахунку ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» в необхідному розмірі їм вдалося заволодіти чужим майном на суму 256 247 грн. 70 коп.

Натомість перерахування грошових коштів у сумі 4 493 484 грн. ЗО коп. не відбулось з причин, які не залежали від ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , які виконали усі дії, що вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Крім того, ОСОБА_6 будучи службовою особою, за попередньою змовою із ОСОБА_15 , скоюючи продовжуваний злочин, який складався з декількох тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром - незаконно заволодіти чужим майном - грошовими коштами ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» в особливо великих розмірах, в період з кінці 2007 до червня 2010 року, у м. Києві, перебуваючи в приміщенні ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод», що за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, умисно вчинив службове підроблення - склав і видав своїм підлеглим для виконання завідомо неправдиві документи: Договори на виконання науково-дослідних робіт № Р0809 по темі «Дослідження існуючих методів і засобів гальванічної металізації виробів» та № 80212 по темі «Дослідження і розробка методів та засобів контролю процесів гальванічної металізації друкованих плат» з додатком № 2 «Технічне завдання»; Акти здачі - прийняття робіт, що містили завідомо неправдиві відомості, а саме: по договору № Р0509- акт приймання-передачі робіт б/н від 30.11.2007 на суму 1640400 грн.; по договору № 80212 - акти здачі-прийняття робіт № 302/08 від 27.02.2008 на суму 178800 грн., № 303/08 від 31.03.2008 на суму 120 000 грн., № 304/08 від 30.04.2008 на суму 208080 грн., № 305/08 від 27.05.2008 на суму 444000 грн., № 307/08 від 31.07.2008 на суму 116652 грн., № 308/08 від 29.08.2008 на суму 222000 грн., № 309/08 від 30.09.2008 на суму 231 000 грн., № 310/08 від 31.10.2008 на суму 132 000 грн., № 311/08 від 28.11.2008 на суму 234 000 грн., № 312/08 від 17.12.2008 на суму 147 000 грн., № 301/09 від 30.01.2009 на суму 228 000 грн., № 302/09 від 27.02.2009 на суму 102 000 грн., № 306/09 від 30.06.2009 на суму 270 000 грн., № 307/09 від 30.07.2009 на суму 216 000 грн., № 308/09 від 30.07.2009 на суму 162000 грн., № 309/09 від 30.09.2009 на суму 156 000 грн., № 310/09 від 30.10.2009 на суму 162 000 грн., № 311/09 від 30.11.2009 на суму 84 000 грн., № 312/09 від 31.12.2009 на суму 330 000 грн., № 301/10 від 29.01.2010 на суму 22000 грн., № 302/10 від 26.02.2010 на суму 171000 грн., ., № 303/10 від 31.03.2010 на суму 102000 грн., № 304/10 від 30.04.2010 на суму 114000 грн., № 304/10 від 30.04.2010 на суму 234000 грн., № 305/10 від 31.05.2010 на суму 198 000 грн.

Крім того, на виконання спільного плану скоєння злочину, ОСОБА_15 за погодженням з ОСОБА_6 , з метою надання вказаним протиправним договірно-правовим відносинам зовні правомірного характеру склав та підписав податкові накладні з податку на додану вартість, а саме: по договору № Р0509-№№ 302/1 від 24.01.2008, 302-2/1 від 27.02.2008/, 302/3 від 31.03.2008; по договору № 80212 -№№ 302-2 від 27.02.2008, 304-4 від 30.04.2008, 305-5 від 27.05.2008, 307-7 від 31.07.2008, 312-12 від 17.12.2008, 301-1 від 30.01.2009, 302-2 від 27.02.2009, 306-6 від 30.06.2009, 307-7 від 31.07.2009, 308-8 від 31.08.2009, 309-9 від 30.09.2009, 310-10 від 30.10.2009, 311-11 від 30.11.2009, 312-12 від 31.12.2009, 301-1 від 29.01.2010, 302-2 від 26.02.2010, 303-3 від 31.03.2010, 304-4 від 30.04.2010 та № 305-5 від 31.05.2010, що містили інформацію, яка не відповідає дійсності щодо виконання робіт та надання послуг.

Зазначені податкові накладні ОСОБА_15 упродовж 2008-2010 років надавав ОСОБА_6 , після чого вони із вищевказаними актами здачі-прийняття робіт останнім передавались в бухгалтерію ДСД ВАТ «ПіСіБі - Радіозавод» для проведення безпідставних перерахунків грошових коштів ТОВ ПНДКБ «Резонанс».

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ДСД ВАТ «ПіСіБі - Радіозавод» в особливо великих розмірах, ОСОБА_16 умисно, використовуючи службове становище виконавчого директора ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» за попередньою змовою з ОСОБА_15 , склав та підписав борговий вексель серії АА № 0120494 в якості оплати за проведення науково-дослідних робіт по договору № 80212.

При цьому складаючи та видаючи підроблені ОСОБА_6 та ОСОБА_15 документи, вони усвідомлювали, що ТОВ ПНДКБ «Резонанс» не має можливості виконати для ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» науково-дослідницькі роботи, передбачені умовами договорів № Р0509 та № 80212 і що реальної необхідності у виконанні цих робіт для виробничого процесу підприємства «ПіСіБі-Радіозавод» не має, а їх дії щодо службового підроблення означених документів були направлені на створення умов розкрадання грошових коштів ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод»

Оформлені належним чином фіктивні акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні в сукупності із удаваними договорами № Р0509 та № 80212 та векселем серії АА № 0120494 стали формальною підставою для перерахування впродовж 2008-2010 років за вказівками ОСОБА_6 з розрахункового рахунку ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» на рахунок ТОВ ПНДКБ «Резонанс» грошових коштів на загальну суму 256 247,70 грн., що більше ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто вчинене ним за попередньою змовою з ОСОБА_15 службове підроблення заподіяло тяжких наслідків.

Означені дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 (в редакції від 01.09.2001 року) КК України.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки наявні всі підстави, передбачені ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення заявленого клопотання, вказала, що наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що суть обвинувачення та нереабілітуючі підстави звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі, свою винуватість у вчинених правопорушеннях він не визнає, але просить клопотання задовольнити, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, подані сторонами документи, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_6 суть пред`явленого обвинувачення та нереабілітуючі підстави звільнення від кримінальної відповідальності, приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 (в редакції від 01.09.2001 року) КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі чого, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 (в редакції від 01.09.2001 року) КК України, які згідно п. 4, 6 ст. 12 КК України є нетяжким та особливо тяжкими злочинами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 (в редакції від 01.09.2001 року) КК України згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_6 було вчинене 31.05.2010 року.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 05 вересня 2025 року сплинув строк 15 років та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_6 було вчинене 10 жовтня 2008 року, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_6 був вчинений 10.08.2010 року.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 05 вересня 2025 року сплинув строк 15 років та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності.

Одночасно, відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, минуло більше п`ятнадцяти років, при цьому, перебіг давності не зупинявся і не переривався, обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягуються до кримінальної відповідальності та від слідства і суду не ухилялися, закриття провадження з цих нереабілітуючих підстав є обов`язковим, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого відкримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Крім цього, постановою Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд враховує наведені тлумачення норм закону Верховним Судом та не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.

Щодо заявленого Генеральною прокуратурою України цивільного позову. Приписами ч. 1 ст. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З урахуванням наведеного, а також прийняття рішення про закриття кримінального провадження, цивільний позов належить залишити без розгляду.

При цьому, суд роз`яснює, що залишення цивільного позову у кримінальному провадженні без розгляду не перешкоджає потерпілому звернутися з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання стягнення процесуальних витрат, суд виходить з такого.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 12.09.2022 у справі справа № 203/241/17 провадження № 51-4251кмо21 сформульовано правовий висновок, згідно з яким: «Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту».

Таким чином, процесуальні витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи, слід віднести на рахунок держави.

Крім того, суд відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, який накладався під час досудового розслідування.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 284, 286, 350, 369-372 КК України,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_8 - задовольнити.

ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 (в редакції від 01.09.2001) КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження (внесене до ЄРДР за № 0000042 від 29.11.2012 р. та № 0000011 від 21.11.2012 року) у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 - закрити.

Цивільний позов Генеральної прокуратури України в частині позовних вимог до ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Скасувати арешт накладений на автомобіль марки УАЗ, моделі 3151, 1985 року випуску № кузову: НОМЕР_7, № шасі: НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «Chtvrolet Evanda», 2004 року випуску, № кузову: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Скасувати арешт накладений на житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Після набрання вироком законної сили речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Y Duos GT-S6102» чорного кольору - залишити у власності ОСОБА_6 ; роздруківки витрат за період 01.01.09-28.02.09 р.р. по рахунку, відкритому у ВАТ «БМ банк» № 09 та записна книжка в обкладинці коричневого кольору із записом золотистого кольору «2020» - залишити при матеріалах кримінального провадження; акти прийому-передачі робіт від 30.11.2007 по договору № Р0509 від 23.11.2007, банківські виписки по рахунках ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та податкові накладні за 2008-2010 роки у кількості 26 штук; банківські виписки по рахунка ДСД ВАТ «ПіСіБі-Радіозавод» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; грошові чеки та платіжні доручення; документи відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 25.09.2012 року; акти здачі-прийняття робіт № 304/10 від 30.04.2010 року на суму 234000, 00 гривень, № 305/10 від 31.05.2010 року на суму 198000 гривен по договору № 80212 від 12.02.2008 року - залишити при матеріалах кримінального провадження

Процесуальні витрати на проведення експертиз, які підлягали стягненню з ОСОБА_6 - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Дарницький районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3