Справа № 696/1388/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000571, внесеному 04 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст.263 КК України,

встановив:

В провадженні Кам`янського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст.263 КК України.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого тримання під вартою спливає 20 червня 2025 року, а обставини які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду не змінилися. Застосування до обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів виключається.

Під час слухання справи прокурор підтримала клопотання, а обвинувачений та його захисник проти нього заперечували. Також, захисник клопотала про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинуваченого неодноразово продовжувався ухвалами Кам`янського районного суду Черкаської області під час судового розгляду кримінального провадження та його дія закінчується 20 червня 2025 року.

При цьому, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 січня 2025 року вирішено ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Таким чином, доцільність збереження застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою була предметом перевірки судом апеляційної інстанції та останній погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав, які станом 28 травня 2025 року не змінилися, для продовження вказаного запобіжного заходу.

Провести судовий розгляд кримінального провадження у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин.

При цьому, під час судового засідання судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, та за які згідно санкції відповідних статей, передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Враховуючи обізнаність обвинуваченого про суворість покарання, передбаченого санкціями статей за якими його притягують до відповідальності, не виключається можливість того, що він, зі зміною запобіжного заходу, буде переховуватися від суду та уникати явки у судові засідання, що призведе до надмірного затягування розгляду кримінального провадження, яке, внаслідок скасування двох вироків суду першої інстанції перебуває на розгляді тривалий час.

Крім того, обвинувачений, достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення його покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які до даного часу судом усі не допитані.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Наведене об`єктивно вказує, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України (запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, перешкоджати встановленню істини у справі), які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу та його продовженні під час судового розгляду судом першої інстанції, правомірність якого перевірена судом апеляційної інстанції, шляхом розгляду апеляційної скарги захисника обвинувачено, подану на ухвалу суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу, продовжують існувати, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим строк тримання під вартою, який закінчується 20 червня 2025 року, слід продовжити на період судового розгляду, але не більше ніж на шістдесят діб.

Разом з тим, при продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним в ст. 177 КПК України однак, застава визначена попередньою ухвалою, яка є чинною.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 15 години 00 хвилин 28 травня 2025 року по 15 годину 00 хвилин 26 липня 2025 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Розмір застави залишити той самий 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися з населеного пункту де він фактично проживає без відома суду, та повідомляти суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні про його обвинувачення за ч.1 ст.263 та ч.2 ст.307 КК України.

Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Роз`яснити учасникам провадження про їх право ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 ухвала щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1