В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000808 від 23.08.2025, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Шахтарська, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не військовослужбовця, не маючого інвалідності, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 серпня 2025 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебував по вулиці Русанівська Набережна, у м. Києві, де на землі, побачив прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась речовина білого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_2 припустив, що знайшов чиюсь «закладку - схованку» наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону). У цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , підняв із землі знайдену ним прозору полімерну ємність, побачив, що в середині знаходиться речовина білого кольору, роздивившись її, впевнився, що дійсно у даній прозорій полімерній ємності міститься речовина, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), тим самим, вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону).

У цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону). Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , помістив незаконно придбану ним прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), за резинку шортів з правої сторони, в які останній був одягнений, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_2 , зберігаючи при собі вищевказану речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), пішов далі по власним справам.

Того ж дня, а саме 23.08.2025 приблизно о 13 годині 06 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 7/2, працівниками поліції було затримано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

В подальшому, 23.08.2025 року в період часу з 13 години 46 хвилин до 13 години 51 хвилини було проведено обшук затриманої особи, який проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 7/2 в присутності двох понятих однієї статті та під час безперервної відеозйомки у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено прозору полімерну ємність, в середині якої знаходилась речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,051 г., який він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/52235-НЗПРАП від 28.08.2025: Надана на дослідження речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено. Надана на дослідження речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у речовині становить 0,051 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесени й до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Також у заяві ОСОБА_2 просить призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2023 по справі № 462/3095/20 зазначив, що у кримінальному праві виправлення засудженого є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального. Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним власної суспільно небезпечної дії. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності, не перебуває обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд, зокрема, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює, не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу, в тому числі із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. Також, в силу приписів ст. 57 КК України, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, суд не вважає за можливе призначити покарання у виді виправних робіт.

Висновку про неможливість призначення судом обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу або виправних робіт, суд дійшов, зокрема, на підставі роз`яснень наведених у абз. 4 п. 2, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Крім цього, вирішення питання про призначення виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 05.02.2024 по справі № 754/6054/22 витлумачив, що підставами для судового розсуду в ході призначення покарання є: кримінально-правові відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, під час врахування пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначення «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КВК України, строк відбуття покарання ОСОБА_2 відраховувати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі після набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речовину білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,051 г., , яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 024719 від 29.08.2025) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-25/52235-НЗПРАП від 28.08.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення з клопотанням про помилування.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1