12.08.25
Провадження по справі №1-кс/635/1380/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 24 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2025 року слідчий СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 , про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, який полягає в забороні в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та покладення на підозрюваного ОСОБА_3 наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що в провадженні СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000134 від 24 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 .

03 травня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

25 липня 2025 року постановою прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000134 від 24 липня 2024 року з ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 191 КК України.

05 серпня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 191 ч. 1 ст. 366 КК України.

На думку слідчого, наявна обґрунтована підозри та існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з метою подальшого виконання можливого постановленого відносно нього обвинувального вироку, також беручи до уваги, що підозрюваний на даний час ніде не працює, оскільки звільнений зі служби цивільного захисту на підставі наказу ДСНС України №444 від 27 травня 2025 року, останній може вчинити дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, достатніми є підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_3 , будучи обізнаний у незаконній та протиправній діяльності, може незаконно впливати на осіб у вказаному кримінальному провадженні, а саме на свідків водія сапера ОСОБА_8 , який перебував у його підпорядкуванні та згідно актів виконання робіт із знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів здійснював роботи з розмінування, а також може вчинити незаконний психологічний вплив на них з метою зменшення вини, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань.

Про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу свідчить тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що в порушення п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 184 КПК України у клопотанні слідчого відсутні посилання на матеріали, що підтверджують вчинення ОСОБА_3 зазначених кримінальних правопорушень, відсутні посилання на матеріали, які б підтверджували висновки слідчого про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, також слідчим не доведено, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, в тому числі із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник зазначає, що обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за інкримінованими статтями КК України відсутня та вказує, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше не судимий, є офіційно працевлаштованим, має постійне місце проживання, має дитину, батьків похилого віку, при цьому матір є інвалідом першої групи, яка потребує постійного стороннього догляду, не має шкідливих звичок, характеризується виключно позитивно, за час служби отримав численні нагороди, заохочення. Також, за час виконання службових обов`язків, отримував контузії, що стало причиною звільнення зі служби. Проте, на теперішній час ОСОБА_3 продовжує приносити користь державним інтересам, виконуючи те, що вміє найкраще розмінування.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які негативно характеризують підозрюваного. Вказані обставини свідчать про сталі соціальні зв`язки та про позитивну репутацію підозрюваного, який не вчинить спроб переховуватися заради уникнення ймовірного покарання.

Також, слід зазначити, що підозрюваний з`явився на перший виклик слідчого навіть розуміючи, що буде виконуватися процесуальна дія у вигляді вручення повідомлення про підозру і з моменту вручення повідомлення про підозру минуло майже 3 місяці, за цей час підозрюваний не вчинив будь-яких дій, направлених на переховування від органів досудового розслідування і суду.

Сторона обвинувачення не навела жодних належних аргументів, щодо існування ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та не надала будь-яких доказів на його підтвердження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває майже 3 місяці. Разом з цим, підозрюваним, який не мав жодного запобіжного заходу, не вживались будь-які заходи з перешкоджання органу досудового розслідування. Матеріали клопотання не містять жодних доказів на підтвердження вчинення підозрюваним будь-яких дій направлених на вплив на свідків.

Виконання завдань з розмінування, яке є найактуальнішим в умовах сьогодення, і яке виконується ОСОБА_3 , неможливо виконувати перебуваючи під дією запобіжного заходу, оскільки виконання таких робіт передбачає виїзд за межі міста, області, у тому числі в нічний час доби. В даному випадку інтереси держави будуть враховані у більшій мірі, якщо ОСОБА_3 не матиме перепон у виконанні розмінування, яке вберігає життя громадян України.

У разі ухваленнгя судом рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу, захисник просив суд обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування з наступних підстав.

Відділом поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 24 липня 2024 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

03 травня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

25 липня 2025 року постановою прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000134 від 24 липня 2024 року з ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 191 КК України.

05 серпня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 191 ч. 1 ст. 366 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: наказами про затвердження списків співробітників підрозділів, які безпосередньо забезпечували здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройного агресії, поіменними списками співробітників підрозділів, які безпосередньо забезпечували здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, актами виконання робіт із знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів, висновком експерта №СЕ-19/121-25/9994-ЕК від 09 травня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02 червня 2025 року, протоколом огляду речей від 14 липня 2025 року.

Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_3 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Тобто стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, обставини вчинення зазначених кримінальних правопорушень, не вирішуючи питання про доведеність вини підозрюваного ОСОБА_3 та правильність кваліфікації його дій, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що відомості, які містяться у долучених слідчим матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо можливого вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності достатніх підстав вважати, що існують заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас, Кримінальний процесуальний Кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, суд враховує його особистість, репутацію, дані про соціальні зв`язки, спосіб життя підозрюваного, наявність родини та утриманців, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та роботи, майновий стан та зв`язки з державою.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого у клопотанні про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки цей ризик є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень проти власності, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та нетяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, за яке передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Виходячи зі змісту формулювання підозри, враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на отримання доказів, підозра обґрунтовується показаннями свідків, слідчий суддя також вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, є обставинами, які у їх сукупності виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За вказаних підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Посилання сторони захисту на добросовісне та належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків протягом досудового розслідування, відсутність вчинення з боку підозрюваного жодного порушення, саме по собі не спростовує ризики, про які зазначено вище.

У контексті встановлених обставин, враховуючи пояснення учасників, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, аніж домашній арешт, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме ризикам, встановленим слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 24 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в межах строку досудового розслідування до 23 серпня 2025 року, заборонивши підозрюваному ОСОБА_3 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали до 23 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити (направити) слідчому, прокурору та підозрюваному ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити для виконання до Харківського районного управління поліції №2 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1