Справа № 368/526/25
провадження № 1-в/368/56/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий суддя: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

З участі інших сторін провадження:

Прокурор: ОСОБА_3

представник ВК : ОСОБА_4

Засуджений: ОСОБА_5

Захисник засудженого: адвокат ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду кримінальне провадження за клопотанням ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого 26.11.2024 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, -

- який відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.04.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України), засудженого 26.11.2024 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, -

- який станом на час подання клопотання до суду відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, в прохальній частині якого засуджений просить суд винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якого:

- звільнити його ОСОБА_5 умовно достроково від відбування призначеного судом основного покарання на невідбутий термін;

- в порядку підготовки до розгляду його клопотання зобов`язати установу виконання покарань надіслати на адресу суду, - його особову справу та необхідні матеріали для розгляду даного клопотання;

- судове засідання проводити дистанційно в режимі відеоконференції.

Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, - засуджений в мотивувальній його частині обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.11.2024 року його ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - засуджено за ч. 3 ст. 286 1 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України, - до 1 (одного) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років.

За час тримання в Державній установі «Чернівецький СІЗО», - порушення режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

В Державній установі Кагарлицька виправна колонія (№115) відбуває покарання х 25.03.2025 року, заохочень та стягнень не має.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки.

До майна установи і предметів, якими користується, - ставиться обережно.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи, стосунків з засудженими негативної спрямованості не підтримує.

На оперативно профілактичному обліку в установі не перебуває.

Вину в сколєжному злочині визнав та щиро розкаюється.

Станом на 22.11.2024 року ним відбуто 1/3 призначеного йому покарання, а тому, - керуючись ст. 107 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, - засуджений просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його клопотання.

24.04.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/526/25, провадження № 1 в/368/56/25.

30.04.2025 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно якої:

1. Судове засідання по справі № 368/526/25, провадження № 1 в/368/56/25, за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України), засудженого 26.11.2024 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, -

- який станом на час подання клопотання до суду відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, -

- призначити до слухання на 13 год. 00 хв. 02.05.2025 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

2. Державній установі ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 02.05.2025 року о 13 годині 00 хвилин.

3. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

4. Зобов`язати Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 13 год. 00 хв. 02.05.2025 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_5 , - - для її огляду в судовому засіданні.

5. В судове засідання викликати учасників процесу:

- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);

- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);

- прокурора Кагарлицького районного відділу Обухівської коружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);

02.05.2025 року слухання кримінального провадження відкладено на 16 год. 00 хв. 05.05.2025 року в зв`язку з неявкою захисника засудженого.

05.05.2025 року в слуханні кримінального провадження оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 08.05.2025 року в зв`язку з задоволенням клопотання захичника засудженого витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.05.2025 року, засуджений ОСОБА_5 , - своє клопотання підтримав, та просив його задовольнити, так як вважає, що своєю зразковою поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання та, відповідно, - заслуговує на застосуванні до нього пільги, яка передбачена ст. 107 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Зауважив, що за час відбування покарання ним не отримувалися дисциплінарні стягнення..

Засуджений зазначив, що згідно вироку суду шкода на користь потерпілих не стягувалася, так як ним в повному обсязі сплачено заподіяну шкоду потерпілій стороні ще на стадії досудового розслідування, окрім того, - ним сплачено в повному обсязі процесуальні витрати по кримінальному провадженню, за яким його було засуджено.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.05.2025 року, захисник засудженого ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 клопотання засудженого, підтримав, та просив його задовольнити, так як вважає, що засуджений своєю зразковою поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання та, відповідно, - заслуговує на застосуванні до нього пільги, яка передбачена ст. 107 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі (застосування даної норми обумовлене тим, що засуджений на час скоєння кримінального правопорушення був неповнолітнім).

Захисник засудженого зазначив, що його підзахисник відбута вже більше половина покарання у виді позбавлення волі, яка була призначена за вироком суду.

Захисник засудженого зазначив, що шкода, заподіяна засудженим внаслідок скоєння злочину, - відшкодована потерпілій сторогні в добровільному порядку ще на стадії досудового розслідування, засуджений визнавав та визнає свою вину у скоєнні злочину, окрім того, - засудженим в добровільному порядку відшкодовано процесуальні витрати по кримінальному провадженню, підтвердження чому є копія квитанції, яка міститься в матеріалах справи.

Вищевказані обставини, на думку суду, - і є підставою для задоволення клопотання засудженого, яке він, як захисник засудженого просить задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулося 07.01.2025 року, представник установи виконання покарання, - ОСОБА_4 , - вирішення питання клопотання засудженого поклав на розсуд суду.

Представник установи виконання покарань зазначив, що засуджений станом на час слухання даного кримінального провадження має незначний термін невідбутого основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом, яке станом на 08.05.2025 року становить 2 (два) місяці та 14 днів, або, - 75 днів.

Представник установи виконання покарань зазначив, що засуджений станом на час слухання кримінального провадження дисциплінарних стягнень чи заохочень не має, на профілактичних обліках не перебував та не перебуває, засуджений свою вину у скоєнні злочину визнав.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.05.2025 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 107 КК України умовно дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Суд, вислухавши засудженого, який підтримав своє клопотання про застосування до нього умовно достроковоо звільнення від призначеного судом основного покарання, вислухавши думку інших учасників процесу, - захисника засудженого, який підтримав клопотання засудженого, прокурора, яка не заперечувала проти задоовлення клопотання засудженого, представника установи виконання покарань, який вирішення клопотання засукдженого, - поклав на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, - - приходить до висновку щодо задоволення клопотання засудженого, - шяхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні а застосування до них норм матеріального та проценсуального права:

- ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), -

- засудженого 26.11.2024 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, -

- станом на час винесення даного судового рішення у виді ухвали, - відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання: «22» липня 2024 року.

Кінець строку покарання: «22» липня 2025 року.

1/3 строку покарання: «22» листопада 2024 року.

Станом на 08.05.2025 року засуджений ОСОБА_7 має невідбутий строк основного покарання у виді позбавлення волі терміном 2 місяці 14 дні, або 75 днів.

По прибуттю в ДУ «КВК (№115)» на постійній основі залучається до робіт з благоустрою ВК та поліпшення житлово побутових умов перебування засуджених в установі згідно відповідних графіків.

Отже, - за період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.

За час відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_5 , - дсиципланарних стягнень чи заохочень не має.

Засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання поводить себе правильно, з адміністрацією колонії, - коректний та ввічливий, приймає участь в самообслуговуванні, в роботах по благоустрою установи, приймає активну участь в суспільному житті установи, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд, та інші учасники процесу, - прокурор, - прийшли до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку суду та інших учасників процесу, зокрема, - прокурора, - на застосуванні до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена положенням ст. 107 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, проте, - без звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.

Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.

Так, згідно ст. 81 КК України (станом на 08.05.2025 року, - на час розгляду даного клопотання):

1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Проте, як вбачається з вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.11.2024 року, - засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скоїв злочин, який передбачено ч. 3 ст. 286 1 КК України, - будучи неповнолітнім (що і було враховано судом першої інстанції під час винесення вироку), а тому, - суд вважає, що до засудженого ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження слід застосувати положення ст. 107 КК України.

Згідно ст. 107 КК України:

1. До осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття:

1) не менше третини призначеного строку покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин і за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років нове умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно- достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

4. До неповнолітніх заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням не застосовується.

5. У разі вчинення особою, щодо якої застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Отже, - при вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_5 було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.

Так, що стосується формально-юридичних підстав застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання, то вони передбачені п. 1 ч. 3 ст. 107 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/3 строку основного покарання у виді позбавлення волі.

Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.

Таким чинниками відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 107 КК України є:

а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст. 12 КК України;

Так, ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 - 1 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 286 - 1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України, засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.

Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв злочин з необережності.

Отже, зглядаючись на положення ч. 5 ст. 12, ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин з необережності, станом на час слухання кримінального провадження відбув більше половини строку основного покарання у виді позбавлення волі, що дає підстави на час слухання даного кримінального провадження, а саме, - станом на 08.05.2025 року застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України.

З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою обставин, відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний, (п. 1 ч. 3 ст. 107 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.

Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 3 ст. 107 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 08.05.2025 року відбув більше, ніж 1/3 частину покарання, так як 1/3 строку основного покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_5 відбута 22 листопада 2024 року, причому, - до засудженого на протязі відбування ним покарання, - витання про застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 107 КК України, - не вирішувалося (відмов в застосування такої пільги не було).

Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 107 КК України, - то такі є в наявності в повному обсязі.

Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 107 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_5 призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі.

Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю позитивною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів щире каяття у скоєному злочині, та довів своє ставлення на шлях виправлення та перевиховання.

Встановлюючи ці підстави (оціночні підстави) застосування ст. 107 КК України до засудженого ОСОБА_5 , суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- так, засуджений ОСОБА_5 на протязі часу відбування покарання (в умовах СІЗО тиа в умовах ВК), - мав сумлінну поведінку, а саме, - дотримувався правил внутрішнього розпорядку, виявляв сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці;

- Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не має дисциплінарних стягнень, - в тому числі, - знятих чи погашених в установленому Законом порядку;

- також суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 з самого початку відбування покарання в установі виконання покарань, - на постійній основі залучається до робіт з благоустрою ВК та поліпшення житлово побутових умов перебування засуджених в установі згідно відповідних графіків;

- як вбачається з матеріалів кримінального провадження (характеристика на засудженого) та особової справи засудженого, під час відбування покарання:

1) за короткий період відбування покарання у виправній колонії дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, порушень встановленого порядку відбування покарань не допускає. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань;

2) протягом відбування покарання в установі засуджений приймає участь в суспільному житті відділення СПС. Під час індивідуального спілкування засуджений виказує позитивні наміри на майбутнє, стверджує що усвідомлює що саме потрібно робити для позитивних змін в житті, висловлює бажання вести правослухняний спосіб життя;

3) Протягом відбування покарання в установі засудженого, згідно плану індивідуальної виховної роботи залучено до програми «Працевлаштування», яка виконується за активної участі засудженого та результатами якої є активне залучення до робіт з благоустрою ВК та поліпшення житлово-комунальних умов тримання засуджених в установі.

- що стосується визнання вини, то, засуджений ОСОБА_5 жалкує про скоєне, просив вибачення в потерпілої сторони, та відшкодував в добровільному порядку шкоду потерпілій стороні, - ще на стадії досудового розслідування, - в зв`язку з чим потерпілою стороною не було подано позову в рамках кримінального провадження;

- засудженим ОСОБА_5 в добровільному порядку повністю виплачено судові витрати по кримінальному провадженню, що підтверджується копією квитанції, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно, з огляду на вищедосліджені обставини в судовому засіданні, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 , - яку суд визнає як щире каяття, та яка підтверджена належними та допустимими доказами (характеристика на засудженого, яка видана установою виконання покарань, показаннями представника установи виконання покарань, тощо), причому, поведінку засудженого ОСОБА_5 суд розцінює саме як щире розкаювання, а не «мниме, про очі», розкаювання, яке лише спрямоване на застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання;

Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.

Відповідно, суд, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_8 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 107 КК України, зазначає, що поведінка засудженого в повній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, суд в даному випадку звертає увагу на положення ст. 6 КВК України.

Так, згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно, зглядаючись на вищевказані норми права, суд вважає, що для застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України необхідно, щоб в діях засудженого, який відбуває покарання, однозначно були в наявності ознаки ресоціалізації.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Поведінка засудженого ОСОБА_5 в установі відбування покарання свідчить лише про його правослухняну поведінку під час переважного періоду відбування покарання, що, на думку суду, свідчить про факт правослухняної поведінки, що є підставою для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, тому суд приймає рішення про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, тобто, про можливість застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України.

При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Окрім того, - з суб`єктивної сторони суд оцінює залишок невідбутого покарання у виді 2 (двох) місяців 14 днів позбавлення волі з загалу терміну призначеного покарання, - 1 (один) рік позбавлення волі, - як фактично заключний етап відбування покарання, який з огляду на норми КК України та поведінку засудженого, - дає підставу для суду застосувати пільгу до такого засудженого.

Слід зазначити також те, що висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо, - що судом зроблено вище шляхом обгрунтування в мотивувальній частині даної ухвали.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно, суд вважає, що дії засудженого відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст. 107 КК України та відповідають положенням ст.. 9 КВК України.

Обставини справи свідчать про наявність в діях засудженого ОСОБА_5 на даний час лише позитивних чинників, при повній відсутності негативних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою, яка розцінюється як судом, так і іншими учасниками процесу, - представником ВК, прокурором, - як лише позитивна, - став на шлях виправлення та виховання.

Суд вважає, що посилання засудженого ОСОБА_5 на його позитиву характеристку за місцем відбування покарання, на повну відсутності діючих дисциплінарних стягнень, - свідчить про виправлення засудженого, оскільки сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, який визначено ст.ст. 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни, що передбачає не тільки відсутність діючих стягнень, а й відсутність як знятих чи погашених в установленому законом порядку стягнень, відсутність факту профілактичних бесід на комісії установи.

Суд вважає, що матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, показання представника установи виконання покарань містять достатню кількість даних, які беззаперечно вказують на ту обставину, що поведінка засудженого ОСОБА_5 відповідає вищезазначеним критеріям.

Аналіз характеристики засудженого, дані про повну відсутність стягнень, дані про відсутність фактів профілактичних бесід за порушення режиму відбування покарання, зміст пояснень представника виправної установи указують на те, що поведінка засудженого та його ставлення до праці, - є нормальними для засуджених тієї категорії, які стали на шлях виправлення та перевиховання, і, відповідно, в своїй сукупності свідчать про доведеність засудженим свого виправлення.

Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_5 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, матеріалів провадження, своєю поведінкою довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання, щиро розкаявся у скоєному злочині, - що є підставою для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 50, 107, ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), -

- засудженого 26.11.2024 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, -

- який відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), -

- засудженого 26.11.2024 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 - 1 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років, -

- який відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- звільнити умовно достроково від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 місяці 14 днів, або на 75 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 діб з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя: ОСОБА_1