ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5726/25

Провадження № 11-сс/820/436/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: апелянта ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчої судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулась до слідчої судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 06.02.2025 р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

Ухвалою слідчої судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні її скарги.

Своє рішення слідча суддя мотивувала тим, що підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчої судді скасувати та зобов`язати уповноважених службових осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості за її повідомленням про злочин, передбачений ч. 2 ст. 397 КК України, яке 06.02.2025 було зареєстровано Кам`янець-Подільським РУП ГУНП в Хмельницькій області у журналі Єдиного обліку за № 8263, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких даних надати заявнику витяг з ЄРДР.

Ухвалу слідчого судді вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Слідча суддя не врахувала, що в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, оскільки її, як адвоката, яка діяла від імені клієнтів, не впустили у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 для реєстрації заяв про відстрочку від мобілізації клієнтів, заяв не зареєстрували.

У зв`язку з цим, вона звернулась до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області як найближчого правоохоронного органу із повідомленням про злочин. Однак, вимоги ст. 214 КПК України виконані не були.

Під час розгляду скарги допущено неповноту її розгляду, оскільки не з`ясовано обставини повідомлення про злочин, не допитано осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, не перевірено їх статус. Твердження слідчої судді про те, що дані особи є службовими чи посадовими є безпідставним.

Звернення не до того правоохоронного органу не може бути підставою для відмови у внесенні відомостей до ЄРДР.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Слідчий суддя при розгляді скарги в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 58 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Тобто, військовозобов`язані особисто подають заяву для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Із матеріалів провадження вбачається, що 06 лютого 2025 року ОСОБА_5 , діючи як адвокат, яка представляє інтереси клієнтів, звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 для реєстрації заяв про відстрочку від мобілізації її клієнтів, яким надає правову допомогу. Однак черговий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та помічник чергового ОСОБА_7 за вказівкою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 безпідставно відмовили їй у проходженні до канцелярії для реєстрації заяв. А тому, вважає, що в діях вказаних осіб наявний склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

У зв`язку з цим вона звернулась до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення вищевказаними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

За результатами перевірки за вказаною заявою встановлено, що 06 лютого 2025 року близько 18 години 00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_1 з`явилась ОСОБА_5 для подачі документів на відстрочку її клієнтів під час мобілізації. Однак, їй було повідомлено, що робочий день у діловодів закінчився о 17 годині 30 хвилин, тому прийом документів у даний час є неможливим. Також, порекомендували їй звернутись із таким зверненням наступного робочого дня. Однак, заявниця агресивно відреагувала на такі слова та викликала працівників поліції. Наведене підтверджується даними довідки за результатами перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_5 від 18 лютого 2025 року.

Оскільки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 внесені не були, тому вона звернулася до слідчої судді зі скаргою.

Під час розгляду скарги слідча суддя правильно врахувала вищенаведені положення закону, в тому числі положення Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, якими визначено, що військовозобов`язані зобов`язані самостійно подавати заяву про відстрочку від мобілізації, а не через представника, та прийшла до обґрунтованого висновку, що відомості, викладені у заяві ОСОБА_5 від 06.02.2025 року, не є такими, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наведені факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, заява не містить об`єктивних даних, які б підтверджували вчинення зазначеними особами кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за поданою заявою.

Доводи ж апеляційної скарги про наявність в діях службових осіб та посадової особи кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, на увагу суду не заслуговує, враховуючи наступне.

Диспозицією ч. 1 ст. 397 КК України передбачено відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.

За ч. 2 ст. 397 КК караються ті самі діяння, вчинені службовою особою з використанням свого службового становища, тобто встановлена відповідальність за спеціальний вид службового зловживання.

Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням, яке може бути вчинено як шляхом дії, так і бездіяльності. У назві ст. 397 КК передбачене нею діяння позначається як втручання в діяльність захисника чи представника особи, а в диспозиції цієї статті зазначається, що таке втручання може бути здійснене шляхом: а) вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або б) порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.

Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права. Ці перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо потерпілого (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному провадженні тощо).

Форми та способи такого втручання можуть бути різними (прохання, умовляння, рекомендації, вказівки, вимоги, розпорядження, залякування, обіцянки різних вигід тощо).

Із повідомлення ОСОБА_5 , яке зареєстроване у Кам`янець-Подільському РУП ГУНП в Хмельницькій області 06 лютого 2025 року за № 8263 не вбачається обставин, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, а саме: вчинення перешкод до здійснення правомірної діяльності адвоката або порушення встановлених законом гарантій її діяльності та професійної таємниці.

Натомість, у наведеному повідомленні за № 8263 викладена лише незгода ОСОБА_5 із діями посадових осіб, які її не впустили до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 для подачі та реєстрації заяв, які вона бажала зареєструвати у позаробочий час діловодів даної установи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідча суддя об`єктивно дослідивши матеріали провадження, дійшла правильного висновку, що бездіяльності службовими особами Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей за заявою ОСОБА_5 від 06.02.2025 року не допущено, тому обґрунтовано відмовила в задоволенні її скарги.

Що стосується твердження апелянтки про те, що її заява від 06.02.2025 року про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення могла бути подана не лише до ДБР, а й до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, то таке є слушним, враховуючи наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення (ч. 4 ст. 214 КПК України).

Тобто, із наведеного вбачається, що заява про вчинення кримінального правопорушення може бути подана до будь якого правоохоронного органу.

Отже, заява про вчинення службовими особами та посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, могла бути подана до і до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Разом з тим, вказане жодним чином не вплинуло на правильність прийнятого у даній справі рішення по суті.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала слідчої судді є законною, вмотивованою і обґрунтованою, відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчої судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2