Справа № 286/1869/25
У Х В А Л А

23.05.2025 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Таджикістан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2025 року ст. слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що 22 травня 2025 року, о 08 годині, лейтенант поліції ОСОБА_7 , який відповідно до наказу Головного управління національної поліції в Житомирської області № 172 о/с від 17.03.2025 року перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Коростенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирської області, спільно зі старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , який відповідно до наказу Головного управління національної поліції в Житомирської області № 8 о/с від 11.01.2021 року перебуває на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Коростенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирської області, у форменому одязі з відповідними знаками розрізнення (однострої) заступили на добове чергування у складі екіпажу «ФОРЕЛЬ 1092» групи реагування патрульної поліції (ГРПП) на службовому автомобілі «Renault Duster» реєстраційний номер «1261», тобто перебували під час виконанням службових обов`язків.

22.05.2025 року, близько 22:20 години, за адресою: селище Народичі Народицької територіальної громади Коростенського району, вул. 30 Років Перемоги, екіпажем патрульної поліції у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час патрулювання селища Народичі, в ході виконання своїх службових обов`язків, за порушення п.п. 19.1 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що водій у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги повинен користуватися справними світловими пристроями, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ-2107» д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 .

При підході до зупиненого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_9 , у відповідності до положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на форменому одязі поліцейських для забезпечення публічної безпеки і порядку було увімкнено закріплений відеотехнічний пристрій фіксування інформації нагрудну боді-камеру. Надалі поліцейський ОСОБА_8 представився та назвав причину зупинки транспортного засобу, при цьому був одягнений у формений одяг (однострій) з нашивками та шевронами приналежності до органів Національної поліції України.

В подальшому, у відповідності до ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» під час перевірки документів було встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_9 має ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Після цього, ОСОБА_9 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено положення про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а також запрошено до лікувального закладу з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, визнаючи факт перебування в стані сп`яніння.

В цей час, поблизу вищевказаного місця проходив ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та, помітивши факт зупинки транспортного засобу марки «ВАЗ-2107» д/з НОМЕР_1 й подію розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 , раптово підбіг до місця виконання службових обов`язків поліцейськими, де усвідомлюючи що останні являються працівниками поліції (правоохоронного органу) та перебувають під час виконання службових обов`язків, умисно, з метою заподіяння поліцейським тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 раптовий удар коліном ноги в область тулубу, від якого останній втратив рівновагу та впав. Далі ОСОБА_8 підвівся та ОСОБА_4 його штовхнув, від чого поліцейський ОСОБА_8 знову втратив рівновагу і впав на земляну поверхню, після чого ОСОБА_4 , в продовження своїх протиправних дій, руками та ногами наніс послідовні удари в область голови та тулубу поліцейському ОСОБА_8 , чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

В цей час ОСОБА_9 по мовчазній згоді підтримав активні протиправні дії ОСОБА_4 , наблизився до інспектора поліції ОСОБА_7 , якого почав відштовхувати від місця заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 поліцейському ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_9 наніс удар кулаком руки в область голови інспектору поліції ОСОБА_7 , від чого останній втратив рівновагу та присів. Після цього інспектор поліції ОСОБА_7 намагався наблизитись до ОСОБА_8 для надання йому допомоги, однак, в цей час до інспектора поліції ОСОБА_7 вчергове підбіг ОСОБА_9 та в продовження своїх протиправних дій наніс останньому декілька ударів кулаком руки в область голови та тулуба, тим самими заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями, вираженими в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному проваджені, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що він може вчинити нові кримінальні правопорушення, залишити місце проживання, тобто про можливість ухилитись від досудового слідства, правосуддя та уникнути відповідальності, місце та спосіб скоєного кримінального правопорушення свідчить про зухвалість та те, що він може сприяти неможливості збиранню доказів кримінального правопорушення та ухилитись від слідства та суду, вплинути на інших учасників кримінального провадження та про неможливість запобігання цим ризикам іншим шляхом, ніж застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим ст. слідчий просить клопотання задовольнити.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний просить застосувати до нього домашній арешт, пояснив, що є військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину. Були контузії, ліки не приймає. Випив горілки та наробив лиха.

Захисник з клопотанням не погоджується, просить застосувати домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

23.05.2025 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Вказані відомості внесені у зв`язку з тим, що 22.05.2025 близько 22 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 нанесли удари та заподіяли тілесні ушкодження інспектору СРПП СПД 31 ВП №1 Коростенського РУП лейтенанту поліції ОСОБА_7 та поліцейському СРПП СПД №1 ВП №1 Коростенського РУП старшому сержанту поліції ОСОБА_8 , підчас виконання цими працівниками службових обов`язків.

23.05.2025 року о 10 год. 25 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та за яке передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 345 КК України, враховує положення ст. ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя на стадії проведення досудового розслідування не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих та досліджених в судовому засіданні доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб досудового розслідування.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом з цим, слідчий суддя враховує резонансність кримінального правопорушення, безпідставна зухвалість його вчинення в умовах воєнного стану, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що підозрюваний злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, пов`язані з нанесенням тілесних ушкоджень, що свідчить, що останній може вчинити нові кримінальні правопорушення, також ОСОБА_4 під час допиту посилався на не пригадування обставин вчинення кримінального правопорушення.

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим враховує особу підозрюваного, який не має офіційного місця роботи, стан його здоров`я та міцність соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

ОСОБА_4 затримано 23.05.2025 року, про що свідчить протокол затриманої особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 23.05.2025 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на наведені норми, слідчий суддя не визначає розміру застави.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 21 липня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1