Провадження № 1-кп/947/1033/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та з доданою до нього угодою про визначення винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 28.05.2025 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленою у теперішній час особою, з корисливих мотивів, які полягали у отриманні останнім грошової винагороди у розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) доларів США за реєстрацію суб`єкту господарської діяльності на його ім`я, маючи єдиний умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, навесні 2023 року, точну дату та час встановити не вдалося за можливе, вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації відомостей про юридичну особу завідомо неправдиві відомості щодо юридичної адреси та інших відомостей, які у подальшому з завідомо неправдивими відомостями щодо юридичної адреси та іншими відомостями подав для проведення державної реєстрації створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «МОДЕСТ АГРО» (код за ), дата державної реєстрації 31.05.2023.

Так, статтею 42 Конституції України гарантовано право кожного громадянина на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України (далі ГКУ) підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 55 ГКУ суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 56 ГКУ суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства;

Згідно із ст. ст. 57, 58 ГКУ установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Статтею 65 ГКУ визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів;

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ГКУ управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Згідно ст. 4 Закону України «Про Господарські товариства» відомості про місцезнаходження товариства мають міститись в установчих документах.

Пунктами 4 і 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон), який був чинний на момент правопорушення, визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом; Реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам:

1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію);

2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами);

3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством;

5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена;

6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються, у тому числі, такі документи:

1)заява про державну реєстрацію створення юридичної особи;

2-1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

3) документ, що підтверджує створення громадського формування, відповідність статуту юридичної особи, на підставі якого діє громадське формування, - у разі державної реєстрації громадського формування, що є самостійним структурним підрозділом у складі іншої юридичної особи;

4)відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку), відомості про особу (осіб), яка має право представляти громадське формування для здійснення реєстраційних дій (ім`я, дата народження, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку);

5)установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

6) реєстр осіб (громадян), які брали участь в установчому з`їзді (конференції, зборах), - у разі державної реєстрації створення громадських об`єднань, політичної партії;

7) програма політичної партії - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

8) список підписів громадян України за формою, встановленою Міністерством юстиції України, - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

9) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

10) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи у країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі створення юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа;

11) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі створення юридичної особи в результаті перетворення або злиття;

12) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) розподільчого балансу - у разі створення юридичної особи в результаті поділу або виділу;

13) документи для державної реєстрації змін про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, визначені частиною четвертою цієї статті, - у разі створення юридичної особи в результаті виділу;

14) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття та поділу - у разі створення юридичної особи в результаті злиття та поділу;

15) список учасників з`їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки;

16) документ, що містить інформацію про розмір обов`язкових платежів та інших обов`язкових витрат, сплата яких є необхідною для започаткування діяльності товариства, у випадку, передбаченому абзацом шостим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;

17) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства;

18) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент;

19) копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство) особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи (нотаріально засвідчена або засвідчена кваліфікованим електронним підписом особи, уповноваженої на подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для громадян України);

Згідно із ч. 4 ст. 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи.

Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству; особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно з підпунктами 10, 12, 13, 14, 18 пункту 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі серед інших містяться відомості:

10. про місцезнаходження юридичної особи;

12. відомості про органи управління юридичної особи;

13. відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;

14. відомості про членів керівних органів: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, посада, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), контактний номер телефону та інші засоби зв`язку - для громадського формування;

18. інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон та/або адреса електронної пошти.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління у обліку.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на принципі об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Однак, ігноруючи вищенаведені законодавчі норми, не маючи реальної мети щодо здійснення фінансово-господарської діяльності, навесні 2023 року ОСОБА_4 , знаходячись у м. Одеса, більш точне місце, дату та час встановити не надалось можливим, вступив у змову надавши згоду на пропозицію невстановленої у теперішній час особи стати засновником і директором ТОВ «МОДЕСТ АГРО» (), достовірно усвідомлюючи при цьому, що здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом товариства, виконувати функції (обов`язки) засновника та директора товариства і займатися підприємницькою (господарською) діяльністю, пов`язаною з виробництвом товарів, виконанням робіт та/або наданням послуг, постачання товарів він не буде, вносити грошові кошти у статутний капітал, орендувати офісні приміщення, використовувати вказаний номер телефону та знаходитись за юридичною адресою підприємства він також не буде. У свою чергу невстановлена особа пообіцяла ОСОБА_4 , що за надані послуги він отримає грошову винагороду у розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) доларів США.

Згідно домовленості між ОСОБА_4 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, остання повинна була виготовити проекти документів, які необхідні для державної реєстрації юридичної особиТОВ «МОДЕСТ АГРО» () у свою чергу, ОСОБА_4 , виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, повинен був підписати вищевказані виготовлені невстановленою особою документи з завідомо неправдивими відомостями (таким чином надавши їм статусу документів), з метою їх подальшої подачі державному реєстратору для проведення державної реєстрації юридичної особи.

При цьому, ОСОБА_4 , розумів, що він надає згоду на внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації створення юридичної особиТОВ «МОДЕСТ АГРО», оскільки фактично директором та засновником вказаної юридичної особи він не буде, а фінансово-господарською діяльністю будуть займатися інші особи, офісних приміщень за юридичними адресами він не орендуватиме та не використовуватиме, статутний капітал не формуватиме, статутною діяльністю не займатиметься, засоби зв`язку не використовуватиме тощо.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа на виконання попередньої змови з ОСОБА_4 , поєднаної єдиними умислом, в травні 2023 року, більш точно встановити дату та час досудовим розслідуванням не виявилося за можливе, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому слідством місці, виготовила проекти документів з завідомо неправдивими відомостями, які необхідні для здійснення державної реєстрації створення юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме:

- рішення № 1 засновника (учасника) ТОВ «МОДЕСТ АГРО» від 31.05.2023;

- статут ТОВ «МОДЕСТ АГРО», затверджений рішенням № 1 засновника (учасника) ТОВ «МОДЕСТ АГРО» від 31.05.2023;

- заяву щодо державної реєстрації створення юридичної особи

ТОВ «МОДЕСТ АГРО».

Після цього, 31.05.2023 у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , розташованого за адресою: м. Одеса,

м. Одеса, вул. Героїв-Прикордонників, 7 (Київський район м. Одеси), яка не була обізнана про злочинні наміри останнього, достовірно розуміючи і знаючи, що попередньо виготовлені у встановленій законом формі проекти реєстраційних та інших документів ТОВ «МОДЕСТ АГРО» містять завідомо неправдиві відомості, особисто підписав їх, надавши їм статусу документів, а саме наступні документи:

- рішення № 1 засновника (учасника) ТОВ «МОДЕСТ АГРО» від 31.05.2023;

- статут ТОВ «МОДЕСТ АГРО», затверджений рішенням № 1 засновника (учасника) ТОВ «МОДЕСТ АГРО» від 31.05.2023;

- заяву щодо державної реєстрації створення юридичної особи

ТОВ «МОДЕСТ АГРО».

- структуру власності ТОВ «МОДЕСТ АГРО».

При цьому ОСОБА_4 підписуючи та подаючи вказані документи розумів, що він не формував статутний капітал юридичної особи

ТОВ «МОДЕСТ АГРО» у сумі 100 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу вказаного товариства, що юридична особа не знаходиться та не буде знаходитись за місцем реєстрації за адресою: 65039, м. Одеса, вулиця Середньофонтанська, 19-А, приміщення 229, та він не орендував і не буде буде орендувати цього і будь-яких інших приміщень (договорів оренди за вказаною та іншими адресами не підписував), що він не буде виконувати функції (обов`язки) засновника та директора, не буде здійснювати господарську діяльність, види якої передбачені статутом ТОВ «МОДЕСТ АГРО», не буде використовувати для здійснення зв`язку від імені юридичної особи телефон НОМЕР_1 , а тому ці відомості, які внесено у реєстраційні документи є завідомо неправдивими.

Одразу, після підписання вищевказаних документів ОСОБА_4 , перебуваючи за тією ж адресою (м. Одеса, вул. Героїв-Прикордонників, 7 (Київський район м. Одеси), з метою доведення свого єдиного злочинного наміру до кінця, подав особисто вищевказані підписані документи з завідомо неправдивими відомостями державному реєстратору (приватному нотаріусу) ОСОБА_7 , яка не будучи обізнаною про злочинні наміри невстановленої особи та ОСОБА_4 , на підставі отриманих від останнього документів із завідомо неправдивими відомостями, 31.05.2023 провела державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи(проведено реєстраційну дію «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи»)

ТОВ «МОДЕСТ АГРО» () та внесено вказані дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до яких засновником та директором ТОВ «МОДЕСТ АГРО» є ОСОБА_4 , місцезнаходження юридичної особи: 65039, м. Одеса, вулиця Середньофонтанська, 19-А, приміщення 229, статутний капітал 100 000 грн, основний вид економічної діяльності 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, засоби здійснення зв`язку від імені юридичної особи телефон НОМЕР_1 тощо.

Після проведення вказаних дій підписані ОСОБА_4 документи долучено до реєстраційної справи ТОВ «МОДЕСТ АГРО».

За результатами виконання вказаних дій ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи грошові кошти в сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) доларів США.

Державна реєстрація (створення) на підставі підписаних та поданих ОСОБА_4 документів ТОВ «МОДЕСТ АГРО» дало змогу невстановленим особам використовувати вказане підприємство у можливій незаконній діяльності.

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи засновником та директором

ТОВ «МОДЕСТ АГРО» (), не здійснював будь-якої фінансово-господарської діяльності, не орендував офісних приміщень за юридичною адресою, не укладав та не виконував господарських договорів із контрагентами, не керував розрахунковими рахунками, не вів бухгалтерський облік, не підписував та не подавав податкову звітність та не здійснював будь-яких інших дій щодо ведення фінансово-господарської діяльності зазначеним підприємством.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України за кваліфікуючими ознаками - внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, 28.05.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , котрий представлений захисником ОСОБА_5 , з однієї сторони та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з другої сторони було складено угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи можливість затвердження вищезазначеної угоди, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, угода про визнання винуватості та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київського районному суду м. Одеси.

У підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу (п.1 ч.3 ст.314 КПК України).

Так, згідно вищевказаної угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Відповідно до ст. 470 КК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості врахував ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього; характер і тяжкість підозри та наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Так, в ході досудового розслідування ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєні злочину, дав визнавальні покази щодо обставин скоєння ним злочину, які не суперечать доказам його винуватості та повідомив про осіб, які ймовірно причетні до організації вказаного злочину.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.205-1 КК України є нетяжким злочином. Збитки у кримінальному провадженні не спричинені.

Обтяжуючі обставини, згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

ОСОБА_4 роз`яснено санкцію ч. 2 ст. 205-1 КК України, якою передбачено покарання, у тому числі, у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, роз`яснено можливість застосування ст. 75 КК України, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ст. 76 КК України).

В даному випадку вбачається можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, та інших обставини, з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України, оскільки:відсутні обставини, що обтяжують покарання та наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття і активне сприяння у розкритті злочину; обвинувачений позитивно характеризується за місцем мешкання, вперше притягується до кримінальної відповідальності; ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: вчинено нетяжкий злочин.

Перелічені вище обставини, знаходяться в прямому зв`язку з вчиненим злочином та їх сукупність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки ОСОБА_4 усвідомив незаконність своїх дій та щиро покаявся.

Крім цього ОСОБА_4 має на утриманні та самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, при узгодженні питання про визначення виду та міри покарання, враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, наявність обставин, що пом`якшують його покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), ступінь тяжкості вчиненого злочину (нетяжкий) та особу ОСОБА_4 , який повністю визнає свою вину, щиро кається, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, а також виходячи з того, що особі має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, сторони погоджуються про можливість призначення покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 75 КК України.

Крім цього, Верховним Судом у постанові від 26.02.2020 № 161/8590/19 викладено правову позицію щодо повноважень правозастосовних органів під час визначення конкретного терміну іспитового строку на підставі ст. 75 КК України під час укладання (затвердження) у год про визнання винуватості.

Так, Верховний Суд зазначив, що згідно з ч.1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості визначаються, серед іншого, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Також Верховним Судом констатовано, що у повній відповідності з усталеною судовою практикою застосування кримінально-процесуальних норм щодо угод в названій угоді про визнання винуватості не було визначено конкретний термін іспитового строку, який необхідно було застосувати до підозрюваного у випадку затвердження угоди, оскільки вирішення цього питання належить до дискреційних повноважень суду в межах, визначених

ст. 75 КК України.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : за ч. 2 ст. 205-1 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, мені роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені та зрозумілі сторонам кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів та обставин, викладених у обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суд, суворо не карати та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор підтримав укладання угоди про визнання винуватості.

Захисник вважав за можливо затвердити угоду про визначення винуватості.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 який представлений захисником, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Умови укладеної угоди відповідають загальним засадам кримінального провадження, визначеним статтею 7 КПК України, не порушують права та законні інтереси учасників провадження, не суперечать публічному інтересу, сприяють досягненню цілей кримінального провадження, зокрема, забезпеченню швидкого, ефективного, справедливого розгляду кримінального провадження у розумні строки з мінімальним втручанням у права та свободи особи, яка визнає себе винуватою.

Крім того, суд ураховує, що затвердження угоди про визнання винуватості забезпечує процесуальну економію, зменшує навантаження на суд, органи прокуратури та досудового розслідування, дозволяє оперативно відновити порушені правопорядком суспільні інтереси, сприяє стабільності правовідносин, та, відповідно до позицій Європейського суду з прав людини, не суперечить засадам справедливого судового розгляду, гарантованим статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, обставин його вчинення, щирого каяття обвинуваченого, відсутності обтяжуючих обставин, позитивної процесуальної поведінки сторін та узгодженої, пропорційної характеру злочину міри покарання, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому покарання у відповідності до умов цієї угоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, 473-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.05.2025 року, яка укладена з обвинуваченим ОСОБА_4 , котрий представлений захисником ОСОБА_5 , з однієї сторони та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з другої сторони.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Речові докази по кримінальному провадженню у вигляді документів - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1