У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката - ОСОБА_3 , прокурора- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання заявника ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 16 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України.

Заявник у клопотанні вказує, що 07 серпня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року (справа № 760/16673/24, 1-кс/760/7248/24) проведено обшук та вилучено: план дій під час проведення обшуку приміщення на 2 арк.; візитна картка адвоката; упаковка від сім-картки в паперовому листку; картонна коробка « Нової пошти »; оригінали фінансово-господарських документів укладених між ТОВ «Конті Торг» () та ТОВ «Цехаве Протеїн» () на 197 арк.; Iphone 11 чорного кольору в чорному чохлі; Iphone 15 Pro Max сірого кольору в чорному чохлі.

26.08.2024 ухвалою у справі №760/18438/24 накладено арешт на зазначене майно, в тому числі: Iphone 11 чорного кольору в чорному чохлі; Iphone 15 Pro Max сірого кольору в чорному чохлі, що належать ОСОБА_5 .

Заявник вважає,що станом на сьогодні відпала потреба в застосуванні арешту. Такий арешт перешкоджає йому, як добросовісному набувачу, розпоряджатися ним.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі та зазначила, що після проведення обшуку вже минуло багато часу, та всі необхідні слідчі дії з вилученим майном вже було проведено. Арешт майна є незаконним, необґрунтованим, та немає необхідності в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення, оскільки порушуються права ОСОБА_5 . Клопотання просила задовольнити, та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 26.08.2024.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що на даний час не відпала потреба в заході забезпечення як арешт майна. Вказує, що по справі призначено відповідну експертизу, за результатами якої неможливо отримати інформацію за вказаним пристроєм, оскільки неможливо було подолати доступ до логічної системи захисту. У зв`язку з чим, вказує, що на даному етапі вирішується питання щодо допиту заявника як свідка та як наслідок подальшого вирішення питання про призначення відповідної експертизи.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судовим розглядом встановлено, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 16 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

07.08.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року (справа № 760/16673/24, 1-кс/760/7248/24) проведено обшук та вилучено: план дій під час проведення обшуку приміщення на 2 арк.; візитна картка адвоката; упаковка від сім-картки в паперовому листку; картонна коробка « Нової пошти »; оригінали фінансово-господарських документів укладених між ТОВ «Конті Торг» () та ТОВ «Цехаве Протеїн» () на 197 арк.; Iphone 11 чорного кольору в чорному чохлі; Iphone 15 Pro Max сірого кольору в чорному чохлі.

26.08.2024 ухвалою у справі №760/18438/24 накладено арешт на зазначене майно, в тому числі: Iphone 11 чорного кольору в чорному чохлі; Iphone 15 Pro Max сірого кольору в чорному чохлі, що належать ОСОБА_5 .

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно слідчий суддя дійшов висновку, що воно відповідає критеріям, які визначені у ст. 98 КПК України.

Так, слідчий суддя вважав, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого детектива відділу детективів підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_6 від 08.08.2024 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Під час розгляду даного клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею встановлено, що підстави для скасування арешту майна наразі не відпали.

При цьому, доводи адвоката про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала, що доведено в судовому засіданні прокурором, оскільки застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на даний час. .

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наведене свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна ОСОБА_5 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи вказані обставини та проаналізувавши зазначені в ухвалі слідчого судді від 26.08.2024 правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт на вказане вище майно був накладений обґрунтовано та в жодному разі не призвів до надмірного обмеження прав власника, а також в повній мірі відповідав принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини, відповідно до практики ЄСПЛ.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 20.05.2025 о 14-30год.

Слідчий суддя ОСОБА_1