Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/236/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 190 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника та фактичного володільця

майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу представника власника та фактичного володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 квітня 2025 року, якою накладено арешт на автомобіль RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 та ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль серія та номер: НОМЕР_3 - власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , із забороною відчуження та розпорядження ним,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на майно, відповідно до якого просила:

накласти арешт на майно, а саме на автомобіль RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищезазначений автомобіль серія та номер: НОМЕР_3 та ключі від автомобіля - власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, гр. України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права останнього на відчуження та розпорядження вказаним майном, для подальшого забезпечення збереження речових доказів, які могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ в даному кримінальному провадженні.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003040 від 02.11.2023, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.09.2023 до чергової частини Кропивницького РУП звернувся ОСОБА_10 із заявою про те, що у січні 2023 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зловживання довірою під приводом надання послуг з продажу автомобіля марки Рено, належним ОСОБА_10 , заволодів належними останньому грошовими коштами.

Також в ході досудовим розслідуванням встановлено, що в січні 2023 року особа яка вчинила кримінальне правопорушення перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_10 , а саме АДРЕСА_2 , під приводом продажу транспортного засобу належного потерпілому шляхом введення останнього в оману незаконно заволодів автомобілем марки RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_4 .

19.11.2024 в ході допиту в якості потерпілого ОСОБА_10 , останній пояснив що з громадянином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він знайомий з 2017 року. Він представився йому працівником СБУ та неодноразово ремонтував належні йому автомашини.

У січні 2023 року ОСОБА_11 запевнив його в тому, що належний ОСОБА_10 автомобіль на праві приватної власності марки RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_5 необхідно продати в зв?язку з технічною необхідністю. Він запропонував йому свої послуги в продажі цього автомобіля. З його пропозицією ОСОБА_10 погодився. ОСОБА_11 забрав вказаний автомобіль для реалізації та технічний паспорт. Але з того часу він більше його не бачив. На мобільні телефони НОМЕР_6 та 050-692-1544 він не відповідає, і в теперішній час переховується від нього.

У травні 2023 року йому зателефонував чоловік по імені ОСОБА_12 , який запропонував йому зустрітися з ним з метою переоформлення вищевказаного автомобіля у нотаріуса, мотивуючи це тим, що він придбав у ОСОБА_11 належний йому автомобіль за 6000 дол. США. Він вказав, що вказану суму грошових коштів він передав безпосередньо ОСОБА_11 . ОСОБА_10 відмовився від проведення цієї процедури, мотивуючи це тим, що грошові кошти від ОСОБА_11 він не отримав. Після цієї розмови ОСОБА_10 знову намагався знайти ОСОБА_11 , але марно, так як на телефонні дзвінки він не відповідав. Із цієї ситуації він зробив однозначний висновок про те, що ОСОБА_11 шляхом обману заволодів належним йому автомобілем, та без його погодження продав, а грошові кошти від продажі автомобіля привласнив, Ще більше він впевнився в цьому при розмові з співмешканкою ОСОБА_11 - ОСОБА_13 . В безпосередній розмові з ОСОБА_10 ОСОБА_13 пояснила, що з ОСОБА_11 , з яким вона співмешкала декілька років, та який проживав в її будинку по вказаній адресі, в квітні 2023 року несподівано зник, і його місце знаходження в теперішній час їй не відоме.

У безпосередній розмові з сином ОСОБА_11 - ОСОБА_14 той також пояснив, що місце знаходження його батька, який останнім часом проживав з ОСОБА_13 в її будинку по АДРЕСА_3 , йому не відоме, так як ОСОБА_13 в вересні 2023 року віддала йому речі, які належали його батькові. На телефонні дзвінки батько не відповідає.

Крім цього, 25 лютого 2022 року ОСОБА_11 взяв у нього в борг 21300 дол. США та 2050 ЕВРО, які, по їхїній усній домовленості, він повинен був повернути через рік, тобто 25 лютого 2023 року.

Цей факт підтверджується розпискою ОСОБА_11 , яку він заповнив особисто. Але ці грошові кошти ОСОБА_11 до вказаного часу не повернув. Разом з тим, із вказаної розписки вбачається, що ще під час її оформлення він мав намір його обманути та заволодіти вказаною сумою. Це вбачається з того, що в розписці він вказав, що нібито проживає в АДРЕСА_4 . Але це не відповідає дійсності, оскільки до 2021 року у вказаній квартирі проживала його мати ОСОБА_15 . Після її смерті ОСОБА_11 , як спадкоємець, продав квартиру ОСОБА_16 , що підтверджується відповідними документами. В даний час вулиця Краснозвездовська переіменована на вулицю Василя Нікітіна.

Факт шахрайських дій після отримання грошових коштів та злочинних намірів не повертати ОСОБА_10 грошових коштів підтверджується і наступними діями ОСОБА_11 :

8 вересня 2022 року ОСОБА_11 , імітуючи те, що він нібито хоче розрахуватися з ОСОБА_10 за грошовий борг, умовив його поїхати разом з ним в м. Одеса, де, по його словам, знаходиться належна йому двокімнатна квартира, яку він хоче продати і повернути йому борг. В м. Одеса ОСОБА_11 показав 5-ти поверховий будинок, в якому нібито розташована його квартира. Він запевнив його в тому, що він, як працівник СБУ, за допомогою своїх одеських колег продасть квартиру і розрахується з ОСОБА_10 .. Цього дня він залишився ночувати у своєї племінниці ОСОБА_17 , 1961 року народження, яка мешкає в АДРЕСА_5 , ном. моб. тел.. НОМЕР_7 , а ОСОБА_11 сказав, що він залишиться ночувати у свого колеги, тобто працівника СБУ.

Наступного дня при зустрічі з ОСОБА_10 - ОСОБА_11 поставив його до відома про те, що він не може продати квартиру, так як він «нарвався» на якихось шахраїв, але запевнив його в тому, що квартиру він продасть пізніше і розрахується з ним. ОСОБА_10 йому повірив, оскільки вважав, що він дійсно є працівником СБУ.

30.10.2023 на мобільний номер ОСОБА_10 зателефонував невідомий йому чоловік з номеру НОМЕР_8 , який запитав його про переоформлення його автомобіля RENAULT, моделі KANGOO. На його запитання він відповів, що даним автомобілем заволодів шахрай, тому ні про яке переоформлення не може бути мови. Невідомий йому чоловік сказав, що не буде купувати дане авто.

Під час проведення досудового розслідування оперативним шляхом було встановлено, що 05.01.2024 транспортний засіб марки RENAULT, моделі KANGOO, держ. номер НОМЕР_4 був перереєстрований на нового власника - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі договору купівлі-продажу, після чого вищевказаному транспортному засобу був наданий новий державний номер - НОМЕР_2 .

Під час допиту потерпілого ОСОБА_10 було встановлено, що 09 січня 2023 року останній передав ОСОБА_11 ключі від транспортного засобу марки RENAULT, моделі KANGOO, держ. номер НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Будь яких документів потерпілий ОСОБА_10 з ОСОБА_11 не підписував.

Під час огляду місця події 25.09.2024 на відкритій ділянці місцевості на блок-посту А/Д М-30 958 км неподалік с. Шевченко Дніпровського р-н. Дніпропетровської області було виявлено автомобіль марки Renault kangoo, KE1348AH, ciporo кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_9 . Вказаний автомобіль було вилучено до ВП N?9 ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області.

Вказаний автомобіль був визнаний речовим доказом у кримінальному проваджені N?0003040 від 01.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, для проведення судових експертиз, оскільки був використаний як предмет вчинення кримінального правопорушення.

21.10.2024 слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда на підставі клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за погодженням прокурора Кропивницької окружної прокуратури на автомобіль марки Renault kangoo, KE1348AH, ciporo кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_9 було накладено арешт.

Власником вилученого транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.04.2025 до СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоград ОСОБА_18 справа №404/3696/24 провадження 1-кс/4-04/905/25 від 01.04.2025 відповідно до якої прийнято рішення щодо скасування арешту та негайне повернення ОСОБА_19 автомобіля RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 . Слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області виконано ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоград та повернуто вищевказаний автомобіль ОСОБА_19 .

Однак, на даний час досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні триває та із матеріалів кримінального провадження вбачається, що нібито 26 грудня 2023 року ОСОБА_10 по договору комісії з ТОВ "АГЕНСТВО НЕЗАЛЕЖНИХ ЕКСПЕРТИЗ", яке знаходиться в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, перереєстрував та передав належний йому автомобіль моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_5 , за що отримав 23700 грн. Ознайомившись з вказаним документом потерпілий ОСОБА_10 заявив, що у вказаній угоді він участі не приймав, грошові кошти від цього підприємства він не отримував, а підпис в цьому договорі належить не йому, а іншій особі.

ОСОБА_10 також заявив, що Акт технічного стану вказаного транспортного засобу від 26.12.2023 року він не підписував, а підпис в цьому документі належить не йому, а іншій особі. Із матеріалів кримінального провадження також вбачається, що 27 грудня 2023 року ТОВ "АГЕНСТВО НЕЗАЛЕЖНИХ ЕКСПЕРТИЗ", по договору купівлі-продажу переоформило вказаний автомобіль на ОСОБА_7 . Цю подію було оформлено в м. Кам янське Дніпропетровської області.

Покази ОСОБА_10 повністю підтверджуються висновком судового експерта від 31.03.2025 року, в якому вказано, що підписи у вказаних документах виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 квітня 2025 року задоволено клопотання.

Накладено арешт на автомобіль RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 та ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль серія та номер: НОМЕР_3 - власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , із забороною відчуження та розпорядження ним.

Судове рішення мотивовано тим, що в ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що автомобіль вибув з володіння власника майна потерпілого - ОСОБА_10 , на підставі підроблених документів, а саме: акту технічного стану транспортного засобу та договору комісії.

В апеляцій скарзі представник власника та фактичного володільця майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні №0003040 від 02.11.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Кировського районного суду м. Кіровограду від 22.04.2025 року у справі № 404/3696/24 (провадження № 1-кс/404/1196/25), а саме на автомобіль марки «Renault kangoo», державний знак НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_9 ), який належить на підставі права власності - ОСОБА_7 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що результатами проведеного досудового розслідування 29.11.2024 року кримінальне провадження № 0003040 було закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення).

30.11.2024, слідчою ОСОБА_20 ОСОБА_7 та його представнику адвокату ОСОБА_8 було вручено витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0003040, у якому у графі Наслідок розслідування кримінального правопорушення зазначено: закрито ч.1 ст. 284 КПК України п.2, 29.11.2024.

Після чого прокурором вказана постанова про закриття даного кримінального провадження буда скасована та дані вказівки щодо проведення слідчих дій.

31.12.2024, кримінальне провадження № 0003040, черговий раз

було закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення).

В той же день, відомості про закриття кримінального провадження № 0003040, були внесені до ЄРДР та станом на 17.01.2025, згідно витягу з ЄРДР вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

01 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного судуміста Кіровограда ОСОБА_18 визнано протиправною бездіяльність слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню №0003040 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 289 КК України пов`язану з несвоєчасним поверненням тимчасово вилученого майна.

Зобов`язано слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню №0003040 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 289 КК України негайно повернути ОСОБА_19 транспортний засіб «Renault kangoo», державний знак НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_9 ) та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля.

Заслухавши доповідача, представника власника та фактичного володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційною скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

В ході апеляційного розгляду, жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги захисника є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В даному випадку слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, знаходяться матеріали досудового розслідування №0003040 від 02.11.2023 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289, ч. 4 ст. 289 КК України, на підставі заяви ОСОБА_10 , про те, що у січні 2023 року ОСОБА_11 під приводом продажу транспортного засобу належного ОСОБА_10 , шляхом ведення його в оману заволодів належним йому автомобілем «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_4 (VIN НОМЕР_9 ), 2008 року випуску.

Постановою слідчого від 22.10.2024 транспортний засіб «Renault kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_9 ) визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0003040.

Висновком експерта від 31.03.2025 безпосередньо встановлено те, що:

- підписи в акті технічного стану транспортного засобу, або його складової частини, складений на транспортний засіб «Renault kangoo», виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою;

- підпис в договорі комісії, укладеному між ТОВ «АГЕНСТВО НЕЗАЛЕЖНИХ ЕКСПЕРТИЗ» в особі ОСОБА_21 та ОСОБА_10 , виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Колегія суддів не може не зазначити, що КПК України не вимагає, щоб на момент розгляду клопотання про арешт майна у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, та конкретну особу було повідомлено про підозру. Адже, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що спірне майно вибуло з власності власника поза його волею, а томуавтомобіль RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 та ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль серія та номер: НОМЕР_3 є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, а також те, що дані речі, зберегли на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ, потрібні для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів наявні підстави стверджувати про те, що існують обґрунтовані підозри вважати про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст. 289 КК України та в ході досудового розслідування необхідно буде провести слідчі дії з метою встановлення винної особи та можливого огляду доказів в інших процесуальних діях.

А тому, колегія суддів погоджується з мотивацією слідчого судді про те, що автомобіль RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 та ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль серія та номер: НОМЕР_3 є речовим доказом та з метою унеможливлення подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження тимчасово вилученого майна, необхідно накласти арешт.

В той же час колегією суддів не може бути враховано доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем, а тому необхідно відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, оскільки:

- по-перше висновком експерта від 31.03.2025 безпосередньо встановлено, що підписи виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою;

- по-друге відмова у накладенні арешту позбавить орган досудового розслідування провести розслідування кримінального провадження № 0003040 за ч.4 ст.190,

ч.1 ст. 289 КК України, встановити осіб причетних до скоєного та зможе призвести до втрати (відчуження), переховування речових доказів;

- по-третє арешт накладено із забороною відчуження та розпорядженням арештованого майна, та не порушує права ОСОБА_7 у користуванні вказаним майном.

Доводи про відсутність правової підстави для накладення арешту на майно, є непереконливими, оскільки спростовуються змістом клопотання про арешт майна, яке на переконання колегії суддів, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Всі інші підстави наведені в запереченні захисника підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Накладення арешту з забороною відчуження та розпорядженнямайна не впливає на права ОСОБА_7 , не перешкоджає ним користуватись та жодним чином не вплине на його побут та життєдіяльність, що свідчить про співрозмірність втручання управа власності з потребами кримінального провадження.

Рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

З огляду на викладене, враховуючи те, що накладення арешту жодним чином не вплине на ОСОБА_7 ,стороною обвинувачення здійснюється досудове розслідування, проводяться процесуальні і слідчі (розшукові) з у кримінальному провадженні

№ 0003040 за ч.4 ст.190, ч.1 ст. 289 КК України, майно на яке накладено арешт є речовим доказом, колегія суддів вважає, що на даному етапі відмова у накладенні арешту на майно є необґрунтованою та передчасною.

При цьому, існує ризик, що відмова у накладенні арешту на майно може привести до його відчуження.

Крім того, колегією суддів враховано складність збору доказів по кримінальному провадженню, необхідністю провести ряд слідчих дій та призначити необхідні експертизи, що значно ускладнює досудове розслідування та пред`явлення остаточної підозри.

При цьому, строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні не порушені, на даний час проводяться слідчі (розшукові) дії для повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Скасування ухвали може призвести до втрати майна.

З огляду на обставини справи, наявність доказів, які свідчить про можливе вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст. 289 КК України, матеріали провадження, які додані до клопотання слідчого обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що відмова у накладенні арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Крім того, зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях певних осіб, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст. 289 КК України.

На переконання колегії суддів майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки зберегло сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника та фактичного володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 квітня 2025 року, якою накладено арешт на автомобіль RENAULT, моделі KANGOO, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 та ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль серія та номер: НОМЕР_3 - власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , із забороною відчуження та розпорядження ним, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4