Справа № 172/2158/24
Провадження № 1-кп/172/185/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000302 від 19.11.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Васильківка Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 15.11.2024 року близько 16:00 год. перебував в будинку за місцем проживання своєї матері ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . У цей час ОСОБА_5 попередньо знаючи, що на платіжній картці АТ КБ «ПриватБанк», належній його матері зберігаються грошові кошти, вирішив їх викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, ОСОБА_5 приблизно о 16:50 год. 15.11.2024 року ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було продовжено та який тривав на момент вчинення злочину, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , взяв до рук мобільний телефон матері Xiaomi Redmi Note 12, перейшов до додатку «Приват24», змінив пароль для входу до мобільного додатку, в результаті чого отримав доступ до розрахункових рахунків потерпілої з можливістю переказу коштів.

У подальшому, продовжуючи злочинний умисел, зайшовши до особистого кабінету банківських платіжних карток в мобільному додатку «Приват24», виявив, що на банківській картці № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), належній ОСОБА_4 , є кошти в сумі 42000 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , впевнившись, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, умисно, здійснив крадіжку, а саме, переказ коштів у сумі 42000 грн. на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , про що попередньо домовився з останньою. Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення правопорушення зник, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_4 на вище вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся. Пояснив, що в обвинувальному акті правильно зазначені фактичні обставини. Не виявив бажання давати показання у суді.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3

ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, не одружений, має трьох малолітніх дітей, не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення часткове відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі вину та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися. Питання про долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- СD-R диск зі слідчим експериментом проведеним з підозрюваним - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1