Провадження № 1-кс/686/5023/25
16 травня 2025 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СП ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новосибірськ, рф, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
Слідчий СП ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який є тяжкими злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики , а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, посилаючись на недоведеність наявних ризиків і просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, достовірно знаючи про законодавчі обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, вирішили незаконно збагатитися, отримуючи грошові кошти від громадян України чоловічої статі за сприяння в перетині Державного кордону України. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , спільно із невстановленими на даний час особами, діючи в умовах воєнного стану, створили та забезпечили функціонування протиправної схеми з організації незаконного переправлення громадян України на територію Румунії, яка полягала у здійсненні супроводу вказаних осіб до державного кордону України та подальшого перетину останніми кордону з Румунією поза пунктами пропуску.
Так, ОСОБА_6 , 17.04.2025, близько 15.35 год. перебуваючи поблизу житлового будинку №6 по вул. Ессенська в м. Старокостянтинів Хмельницької області, маючи на меті незаконно переправити, особу зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 через державний кордон України, запевнив останнього у своїй можливості організувати незаконний перетин Державного кордону України з Румунією поза межами пункту пропуску за грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) Євро.
Крім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через Державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, проінструктував особу зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 про те, яким чином буде відбуватись незаконний перетин державного кордону України, а саме: особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 повинен надати ОСОБА_6 першу частину грошових коштів (аванс) у сумі 2000 (дві тисячі) Євро, після чого невстановлена на даний час особа, що діє за попередньою змовою з ОСОБА_6 , доставляє шляхом автомобільного перевезення з м. Старокостянтинів до Івано-Франківської області, де в подальшому останньому на декілька днів необхідно буде винайняти житло та залишитись, очікуючи на подальші вказівки ОСОБА_6 та невстановлених осіб, що діяли за попередньою змовою з ним. Надалі, інша невстановлена особа, з числа осіб, що діють за попередньою змовою з ОСОБА_6 , повинна доставити ОСОБА_7 до прикордонного району україно-румунського кордону та, в подальшому, вказавши на місце незаконного перетину, останній у пішому порядку матиме можливість незаконно перетнути (перейти) державний кордон України поза пунктами пропуску. Після чого, за інформацією, наданою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повинні затримати прикордонні працівники Румунії та доставити його до місцевого прикордонного відділку поліції, з подальшим оформленням ОСОБА_7 статусу особи-біженця держави, де тривають активні бойові дії.
В подальшому, ОСОБА_7 , після оформлення відповідних документів, повинен передати іншій невстановленій особі, яка буде очікувати у авто, неподалік вказаного прикордонного відділку поліції на території Румунії, другу частину грошових коштів у сумі 5000 (п`ять тисяч) Євро за організацію незаконного перетину Державного кордону України з Румунією поза межами пункту пропуску
В подальшому, 14.05.2025, близько 11 год 10 хв., ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, реалізовуючи сій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, перебуваючи у салоні особистого автомобіля марки «RENAULT» моделі «MEGANE», р.н. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м. Старокостянтинів, поблизу будинку № 6 по вул. Ессеньска, отримав від особи зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) Євро, які були надані ОСОБА_6 у якості авансу, за послуги в організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, поза межами пункту пропуску, після чого був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
14.05.2025 о 11 год. 20 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
14.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: рапортами оперативних співробітників, які вказують про причетність ОСОБА_6 до вказаного злочину; протоколом допиту свідка (особи із зміненими анкетними даними) ОСОБА_8 від 05.04.2025; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо, відеоконтроль особи від 16.04.2025; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 18.04.2025; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 18.04.2025; протоколом огляду речей (грошових коштів) від 14.05.2025; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 14.05.2025; іншими доказами у кримінальному провадженні.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна.
Разом з цим, тяжкість підозри (обвинувачення) може бути достатньою причиною разом з іншими доказами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що повністю узгоджується із санкцією ч. 3 ст. 332 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна, а у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_6 знайомий із свідками події та особою, яка співпрацює з органами досудового розслідування, під час викриття його злочинної діяльності, а відтак, зважаючи на характеристику самого підозрюваного, може незаконно впливати на них, що призведе до надання свідками неправдивих показів та суттєво перешкодить повному, всебічному та об`єктивному судовому розгляду.
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 28.09.2022 відносно ОСОБА_6 направлено обвинувальний акт до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 332 КК України, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, з метою запобіганням підозрюваного ОСОБА_6 спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, у відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ільков проти Болгарії» передбачено, що «суворість, передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При цьому, у даних рішеннях ЄСПЛ зазначено, що небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Отже, наведені фактичні обставини цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного в сукупності, дають підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.
А тому твердження захисника про неможливість впливу на свідків, слідчий суддя вважає непереконливим.
На думку слідчого судді, ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином прокурор не довів.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 242 240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 11 липня 2025 року включно.
Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.
У в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з свідками та іншими учасниками у вказаному кримінальному провадженні.
- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.
Ухвала діє по 11 липня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1