30.05.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4097/25
Провадження № 1-кс/644/539/25
У Х В А Л А
30 травня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в особі судді ОСОБА_1 , розглянув заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід,
у с т а н о в и в :
Суддя заявила самовідвід в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, оскільки в основу обвинувачення була покладена постанова, яка була нею ухвалена у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративно-правової відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
При вирішенні обґрунтованості заяви суд бере до уваги викладене нижче.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.
Із наведеного слідує, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу (самовідвід) . Якщо він не вмотивований, то це є підставою для відмови у його задоволенні.
До того ж, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: (і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; (іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Заява судді ОСОБА_2 про самовідвід не містить фактів, які б могли поставити під сумнів її безсторонність або які б свідчили про обґрунтовані сумніви в її неупередженості.
Та обставина, що в провадження судді передана справа у якій особа обвинувачується в ухиленні від виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, яка була ухвалена суддею ОСОБА_2 в межах судочинства у справі про адміністративне правопорушення, не може впливати на безсторонність судді при розгляді справи в порядку кримінального судочинства відносно такої особи лише самим фактом притягнення її до адміністративно-правової відповідальності цією суддею.
На підставі викладеного, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву судді Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1