Справа № 331/3225/25
Провадження № 1-кс/331/1186/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 09.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 09.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, про арешт майна.

У вказаному клопотанні старший слідчий просить накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на грошові кошти в сумі 100 гривень: купюру номіналом 50 гривень, серії ЕА 9973719, 2021 р.в., купюру номіналом 50 гривень, серії АГ 0772013, 2019 р.в.; мобільний телефон «Samsung Galaxy А14 SM-F1455/DSN», в корпусі чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 09.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2025 приблизно о 17:45 годині, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу буд. 49-А по вул. Залізничній в м. Запоріжжі збули за 350 гривень ОСОБА_6 паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору.

10.06.2025 під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення обшуку останнього було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 100 гривень, а саме: купюра номіналом 50 гривень, серії ЕА 9973719, 2021 р.в.; купюра номіналом 50 гривень, серії АГ 0772013, 2019 р.в., мобільний телефон «Samsung Galaxy А14SM-F1455/DSN», в корпусі чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

Вищевказані грошові кошти та мобільний телефон було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, збирання доказів, за твердженням старшого слідчого, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені під час проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, речі, які згідно зі ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

У судове засідання старший слідчий не з`явилася, але надала до суду заяву, у якій просила клопотання про арешт майна розглянути за її відсутності та задовольнити його.

Зважаючи на клопотання старшого слідчого, власник вилученого майна та його захисник у судове засідання не викликалися. У зв`язку з цим розгляд клопотання проводиться за їх відсутності, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, долучені до нього, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Із долучених до клопотання матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 09.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Із копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.06.2025 вбачається, що під час затримання ОСОБА_4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Севастопольська, 25, у присутності понятих було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy А14SM-F1455/DSN», в корпусі чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , купюру номіналом 50 гривень, серії ЕА 9973719, 2021 р.в. та купюру номіналом 50 гривень, серії АГ 0772013, 2019 р.в.

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказані речі містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому з метою забезпечення збереження даних речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення на них має бути накладений арешт. Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на грошові кошти в сумі 100 гривень: купюру номіналом 50 гривень, серії ЕА 9973719, 2021 р.в., купюру номіналом 50 гривень, серії АГ 0772013, 2019 р.в.; мобільний телефон «Samsung Galaxy А14 SM-F1455/DSN», в корпусі чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7