Справа № 175/4143/25
Провадження № 1-кп/175/540/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000091, відомості про яке внесені 11 лютого 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, громадянин України, має середню освіту, військовослужбовець на посаді старшого слюсара - монтажника відділення розбирально -складальних робіт взводу обслуговування та ремонту автомобільної техніки ремонтно-технічної роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний момент перебуває в умовах ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Однак, 10.02.2025 близько 21:00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де перебувала його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході спілкування, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на ґрунті особистих, раптово виниклих неприязних відносин спалахнула сварка, під час якої у ОСОБА_4 , раптово виник протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння ОСОБА_6 , тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння ОСОБА_6 , тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , 10.02.2025 приблизно о 21:02 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в кімнаті кухні у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків та бажаючи їх настання, дістав з кишені штанів, в які був одягнутий, ніж загальною довжиною 23 см., довжиною леза 10,4 см., довжиною рукоятки 12,6 см., з однієї сторони на лезі ножа є тавро «Вітязь» та надпис «Лагода», на другій стороні леза є надпис «сталь 65х13» та, утримуючи ніж в правій руці, умисно, протиправно наніс ним ОСОБА_6 один удар в область тулуба, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, наскрізне поранення S III печінки, гемоперитонеум, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по признаку небезпеки для життя.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, зазначив, що час та місце скоєння ним, інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує.

Оскільки викладені обставини обвинувачений не оспорював, повністю їх визнав, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, захисника, які вважали недоцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд в судовому засіданні переконався, що учасники кримінального провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції учасників кримінального провадження проводити судовий розгляд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином; особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем, висловив намір продовжувати службу; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, прийняття обвинуваченим участі у відбитті збройної агресії рф на Україну. З огляду на зазначене суд дійшов переконання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції відповідної частини статті закону України про кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі, однак суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та доцільним призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи, що суд дійшов переконання про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства і звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, то на підставі ч. 1 ст. 377 КПК України обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Також, обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати у строк покарання строк перебування останнього під вартою з 11.02.2025 р. (день фактичного затримання) по 12.08.2025 р. включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України за правилами ч. 1 ст. 72 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Під час досудового розслідування та судового провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою та з огляду на приписи ч.1 ст. 377 КПК України ОСОБА_4 слід звільнити з-під варти в залі судового засідання, а відтак захід забезпечення кримінального провадження у виді застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 належить скасувати.

Судові витрати у кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст. 76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_4 на час проходження ним військової служби покласти на командира відповідної військової частини.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 11.02.2025 року (моменту фактичного затримання) по 12.08.2025 (включно) в строк відбування покарання, виходячи з того, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 року справа №192/381/25 провадження №1-кс/192/57/25 скасувати.

Речові докази, а саме:

- розкладний ніж зі слідами РБК, загальна довжина ножа складає 23 см., довжина леза 10,4 см., довжина рукоятки 12,6 см., з однієї сторони леза ножа мається тавро «Вітязь» та надпис «Лагода» на другій стороні леза мається надпис «сталь 65х13», який передано на зберігання до камери схову речових доказів відділення поліції №1 Дніпровського РУП №1 в Дніпропетровській області. (а.к.п. 20-21) - знищити,

- халат біло-коричневого кольору з отвором ймовірно від ножа. Оглянутий халат поміщено до спец пакету WAR1594883, опечатано, скріплено підписами понятих та вилучено до відділення поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області (а.к.п. 51) - знищити;

- берці світло-зеленого (оливкового) кольору, 42 розміру, які поміщено до спецпакету №QYH02224072, та передано на зберігання до камери схову речових доказів відділення поліції №l Дніпровського РУП №1 в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_4 за належністю (а.к.п. 29-30);

- спецпакети №6071506, №6071505 (а.к.п. 137) - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- спецпакети № 5909994,№ 6136596, №5805659 (а.к.п.175-176), які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів за квитанцією №000644 - знищити;

- паперовий конверт до висновку експерта 1065/1187 БД за 2025 зі зразками крові ОСОБА_6 , два паперових конвертів до висновку експерта №1133/1258 БД за 2025 зі змивами з підлоги за місцем події, пару ботинків військового зразка, що належать підозрюваному ОСОБА_4 , які слідчий назвав берцями - речовими доказами у кримінальному провадженні №000091 всі вищевказані речі, які передано до камери схову в ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області (а.к.п. 177-178) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судових експертиз у сумі 11 142,60 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 12 серпня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1