1Справа № 335/7894/25 1-кс/335/2783/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001045 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні СВ Пологiвського РВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001045 від 06 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання, 05 серпня 2025 року в період з 08 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. не встановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, не встановленим способом проникла до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 5000 грн., які спільно належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши потерпілим майнову шкоду на зазначену суму (Є0 8255 від 06.08.2025).

07 серпня 2025 року, в період часу з 16 год. 53 хв. до 16 год. 59 хв., заступником начальника СВ ВП № 3 Пологiвського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_7 , проведено огляд предмета, а саме: мобільного телефону марки «РОСО», у корпусі чорного кольору, сенсорного типу, на дві SIМкартки, серійний номер НОМЕР_1 , IМEI 1 НОМЕР_2 , IМEI 2 - НОМЕР_3 , із SIМ-карткою мобільного оператора «Lifеcell» з абонентським номером НОМЕР_4 .

Вказаний телефон добровільно надала для огляду та подальшого вилучення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила, що цей телефон був придбаний iї сином, ОСОБА_9 , 05 серпня 2025 року, за раніше викрадені ним грошові кошти у ОСОБА_6 .

Після проведення огляду, вказаний вище телефон упаковано до спец. пакету № 0486163 та вилучено до Пологiвського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ст. 98 КПК України, вилучені предмети містять на собі сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001045 від 06 серпня 2025 року, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «POCO», у корпусі чорного кольору, сенсорного типу, на дві SIМ-картки, серійний номер НОМЕР_1 , IМEI 1 - НОМЕР_2 , IМEI 2 - НОМЕР_3 , із SIМ-карткою мобільного оператора «Lifecell» з абонентським номером НОМЕР_4 , вилучений під час проведення огляду, для використання вказаного як доказу, так як дані матеріальні об`єкти є предметом злочину i зберегли на собі сліди злочину, а також містять відомості, які можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки необхідним є призначення судових експертиз по ix дослідженню.

Слідчий ОСОБА_3 подала до суду заяву, згідно якої просила клопотання задовольнити в повному обсязі, а судовий розгляд проводити без її участі.

Власник майна ОСОБА_8 подала до суду заяву в якій просила проводити судове засідання без її участі, щодо арешту майна вказаного в клопотанні слідчого не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з наявних у розпорядженні суду матеріалів клопотання слідчого про арешт майна встановлено, що у провадженні СВ Пологiвського РВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001045 від 06 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

05 серпня 2025 року в період з 08 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. не встановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, не встановленим способом проникла до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 5000 грн., які спільно належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши потерпілим майнову шкоду на зазначену суму (Є0 8255 від 06.08.2025).

07 серпня 2025 року, в період часу з 16 год. 53 хв. до 16 год. 59 хв., заступником начальника СВ ВП № 3 Пологiвського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_7 , проведено огляд предмета, а саме: мобільного телефону марки «РОСО», у корпусі чорного кольору, сенсорного типу, на дві SIМкартки, серійний номер НОМЕР_1 , IМEI 1 НОМЕР_2 , IМEI 2 - НОМЕР_3 , із SIМ-карткою мобільного оператора «Lifеcell» з абонентським номером НОМЕР_4 .

Вказаний телефон добровільно надала для огляду та подальшого вилучення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила, що цей телефон був придбаний iї сином, ОСОБА_9 , 05 серпня 2025 року, за раніше викрадені ним грошові кошти у ОСОБА_6 .

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що майно добровільно надане для огляду та подальшого вилучення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні за №0001045 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали кримінального провадження за № 0001045 від 06.08.2025, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 237, 309, 395, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 06.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001045, на мобільний телефон марки «POCO», у корпусі чорного кольору, сенсорного типу, на дві SIМ-картки, серійний номер НОМЕР_1 , IМEI 1 - НОМЕР_2 , IМEI 2 - НОМЕР_3 , із SIМ-карткою мобільного оператора «Lifecell» з абонентським номером НОМЕР_4 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1