У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1724/24

15 травня 2025 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника СД ВП№2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_5 від 23.04.2025р, про закриття кримінального провадження №0000073 від 21.12.2024р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України,

в с т а н о в и в:

13 травня 2025 року скаржник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову начальника СД ВП№2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_5 від 23.04.2025р. про закриття кримінального провадження №0000073 від 21.12.2024р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, яку скаржник вважає незаконною та просить скасувати.

Підставою для звернення із заявою про вчинення кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, була подія яка сталася 30 жовтня 2024 року по вулиці Вишенського, 43, в селі Манява, в ході якої громадянка ОСОБА_6 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_7 та за участю свого зятя ОСОБА_8 , намагаючись «легалізувати» раніше використані недостовірні дані координат стосовно розташування своєї земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0315, оскільки, як вони стверджують, нібито мають суттєву розбіжність з її фактичними межами, за допомогою відповідних будівельних інструментів із одночасним залученням третіх осіб, самовільно, всупереч установленому законом порядку, із застосуванням фізичної сили щодо скаржника та до його близьких, зокрема його доньки, у своїх інтересах організували протиправне посягання на його приватну власність у вигляді руйнування досить давно існуючої огорожі з метою захоплення частки його землеволодіння (реєстраційний номер 204), що належать скаржнику на підставі права приватної власності, умисно спричинивши цим істотну матеріальну та моральну шкоду.

Скарга мотивована тим, що досудове розслідування проведено в неповному обсязі, постанову про закриття кримінального провадження, вважає передчасною, необґрунтованою, та такою, що на його думку підлягає скасуванню. При цьому зазначає, що дізнавач виніс постанову з неправдивими даними, викладені в ній факти на думку заявників свідчать про те, що він брав до уваги тільки пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а пояснення заявника до уваги взяті не були. Також, як зазначає заявник, дізнавачем не була прийнята до уваги та обставнина, що дане кримінальне провадження підвідомче слідчим органів державного бюро розслідування.

Отже, скаржник вважає, що слідчі дії в даному кримінальному провадженні не були проведені в повній мірі, що призвело до передчасного рішення про закриття провадження і на думку ініціатора скарги є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовльнити.

Начальник сектору дізнання в судове засідання не з`явився, направив до слідчого судді заяву, відповідно до якої просить скаргу розглядати у його відсутність, просить у її задоволенні відмовити. У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого за наявності матеріалів, які є в розпорядженні слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, наявні матеріали, приходить до наступного.

Положеннями статті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, зокрема предметом оскарження може бути рішення слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 п.п.1,2,3ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Згідно з вимогами п.1 ч.1ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбаченихст.91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Завданням кримінального провадження, відповідно до вимогст.2 цього ж Кодексу, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п.2ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого Кримінально процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий суддя звертає увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого, дізнавача на їх спростування.

Слідчим суддею встановлено, що вказані вимоги закону при прийнятті дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження дотримані не були.

А саме, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження №0000073 від 21.12.2024р., слідчий суддя приходить до висновку про те, що постанова начальника СД ВП№2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_5 від 23.04.2025р. про закриття кримінального провадження №0000073 від 21.12.2024р., не відповідає вимогам КПК України виходячи з наступного.

Дана постанова винесена з порушенням вимог ч.5 ст.110 КПК України. Як вбачається із змісту постанови, що оскаржується, дізнавач приймаючи рішення про закриття кримінального провадження посилається на те, що в діях лише ОСОБА_6 (з декількох фігурантів справи) не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (самоправство), яке на думку дізнавача не завдало значної шкоди інтересам скаржника з огляду на розмір шкоди встановлений висновком експертизи. В зв`язку з чим, на думку дізнавача встановити сукупність будь-яких ознак, які б визначали самовільне вчинення будь-яких дій, чи заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадян, державним чи громадським інтересам не виявлено. Враховуючи викладене, дізнавач прийшов до висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Разом з тим, відсутня перевірка та дослідження доказів і обставин провадження щодо вчинення підозрюваними інших складів кримінальних правопорушень на які представник скаржника неодноразово наголошував.

Так, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів наданих представником потерпілого вбачається необхідність перевірки на предмет наявності/відсутності складу кримінальних правопорушень передбачених ст. 162 КК України (незаконне проникнення до володіння особи) та ст. 197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки). У взаємозв`язку з вищевикладеним, представник потерпілого вказує на наявність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа), оскільки на його думку було штучно створено привід для самоправства та самовільного встановлення нового межового знаку (паркану) між суміжними земельними ділянками, вказуючи на вчинення підробки координат GPS меж земельних ділянок.

В той же час, з оглянутого відео вбачається, що у встановленні нового паркана, крім ОСОБА_6 оцінка діям якої знайшла відображення в оскаржуваній постанові, брали участь багато осіб. Представник потерпілого в судовому засіданні під час дослідження відеозапису демонтажу та встановлення нового паркану вказував також на інших співучасників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та на ОСОБА_7 які є працівниками поліції. В зв`язку з чим порушено правило підслідності, визначене ст. 216 КПК, щодо передачі матеріалів кримінального провадження слідчим органів державного бюро розслідувань.

При продовженні досудового розслідування необхідно вирішити питання підслідності щодо передачі кримінального провадження слідчим державного бюро розслідувань та надати оцінку діям кожного зі співучасників, зокрема тим, які є працівниками поліції, надати правову оцінку наявності чи відсутності суміжних складів кримінальних правопорушень за статтями 162, 197-1, 356 та ч. 4 ст. 358 КК України.

В оскаржуваній постанові дізнавача не зазначено зміст обставин, які є достатніми підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Враховуючи ту обставину, що не перевірено причетність до кримінального правопорушення осіб які являються працівниками правоохоронних органів, тому на думку слідчого судді дізнавач в залежності від з`ясованих обставин, не здійснив заходів для вирішення питання про застосування правил підслідності, визначених ст. 216 КПК України, щодо передачі матеріалів кримінального провадження слідчим органів державного бюро розслідування.

Тобто, з наявних матеріалів вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято дізнавачем без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження. Зібраним у провадженні доказам не надано належної оцінки, обставини провадження досліджені неповно, відсутня правова оцінка діям співучасників, а тому закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування проведено неповно, поверхнево, без проведення необхідних слідчих дій.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника СД ВП№2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_5 від 23.04.2025р., про закриття кримінального провадження №0000073 від 21.12.2024р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України задовольнити.

Скасувати постанову начальника СД ВП№2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_5 від 23 квітня 2025року про закриття кримінального провадження №0000073 від 21.12.2024р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1