В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Біла Церква Київської області обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 0001661, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква, Київської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001661, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 навесні 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, неподалік залізничної колії, що поряд з автозаправною станцією «Marshal», що знаходиться по вул. Сквирське шосе, 1 в м. Біла Церква Київської області, знайшов в траві багнет-ніж, який відноситься до військової холодної зброї колюче-ріжучої дії, моделі 2 7,62 мм автомата Калашникова АКМ та АКМС, та від весни 2025, маючи на меті користуватися цією холодною зброєю у власних цілях, у тому числі носити її при собі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу холодної зброї, на порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабміну № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи умисно, вищезазначений багнет-ніж зберігав та носив у рюкзаку у чохлі без передбаченого законом дозволу до 26 липня 2025 року.

В подальшому, 26 липня 2025 року близько 15 години 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 було зупинено працівниками патрульної поліції на предмет зберігання заборонених в обігу речей, та в п період часу з 16: 50 години по 17:08 годину в ході затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, за поясом штанів, в які він був одягнений, виявлено та вилучено багнет-ніж, який відноситься до військової холодної зброї, можелі 2 7,62 мм автомата Калашнікова АКМ і АКМС (СРСР), який ОСОБА_4 незаконно носив, без передбаченого законом дозволу.

За таких обставин ОСОБА_4 носив іншу холодну зброю без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Частина 2 статті 263 КК України передбачає кримінальну відповідальність за носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження (прокурор) не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що іноді підробляє на металобазі, куди ходить через лісопосадку. Навесні 2025 ОСОБА_4 прямував через вказану посадку та знайшов на землі багнет-ніж, який зберігав у себе вдома. Влітку, а саме 26.07.2025 близько 15 години він прямував до кар`єру для відпочинку з друзями. Маючи намір показати товаришу знахідку, а також повидати ніж в дерево, взяв його з собою. Однак, його зупинили працівники поліції і при особистому обшуку вилучили цей багнет-ніж. Підтвердив, що усвідомлював, що це не побутовий ніж, і його зберігання та носіння без спеціального дозволу ж незаконним. Щиро розкаюється у вчиненому, не мав наміру застосовувати ніж на шкоду будь кому. В подальшому, якщо опиниться в аналогічній ситуації одразу повідомить поліцію.

Надані обвинуваченим показання є логічними, послідовними, узгоджуються з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, встановленими під час досудового розслідування та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

За викладених обставин Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Санкція ч. 2 ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційний нагляд на строк від двох до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до трьох років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Водночас каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання, Суд враховує наявність обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Так, обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, що проявилось у беззаперечному визнанні ним вини, розкаянні у вчиненому. Крім того, прокурором в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_4 співпрацював з органом досудового розслідування та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, шкоди іншим особам не завдав, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, водночас отримує медичну допомогу у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від опіоїдів з 2024 року.

Раніше притягався до кримінальної відповідальності. Зокрема засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2019 за ч. 1 ст. 185, 1. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн, який було сплачено. Відтак в силу приписів п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу оскільки він не працює, відомостей щодо будь-якого іншого доходу не надано.

Водночас, обмеження або позбавлення волі зважаючи на відсутність майнової шкоди для третіх осіб, відсутність у нього непогашених та незнятих судимостей, наявність обставини, що пом`якшує покарання, буде надто суворим для нього покаранням.

На переконання Суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

5.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

5.1. Цивільний позов.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

5.2.Процесуальні витрати.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 1 782,80,00 грн, що підтверджується:

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001661, висновок експерта від 31.07.2025 № СЕ-19/111-25/47355-ХЗ, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 1 782,80,00 грн.

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення експертного дослідження у сумі 1 782,80,00 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

5.3.Винагорода викривачу.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

5.4. Спеціальна конфіскація.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

5.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

5.5.1.Запобіжні заходи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

5.5.2.Арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.

У цьому провадженні арешт на майно не накладався, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

5.5.3.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою слідчого від 12.08.2025 про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх речовими доказами у цьому кримінальному провадженні визнано речовим доказом багнет-ніж з піхвами, що перебуває в спеціальному пакеті № 0012138, що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 892 від 13.08.2025).

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує речові докази, а саме:

-багнет-ніж з піхвами, що перебуває в спеціальному пакеті № 0012138, що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 892 від 13.08.2025) знищити.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

1.2. Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

1.3. Згідно з ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

(1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

(2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

(3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

(4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

1.4. Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1 782,80 грн (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні 80 копійок).

3. Речові докази, а саме:

-багнет-ніж з піхвами, що перебуває в спеціальному пакеті № 0012138, що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 892 від 13.08.2025) знищити.

4. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_5