Справа № 545/1735/25
Провадження № 1-в/545/210/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві клопотання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, інвалід ІІІ групи, раніше не судимого

Засуджений:

- 31.03.2023 року Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.125 КК України, до 3 місяців арешту. Вироком Чернігівського апеляційного суду від 19.01.2024 року вирок в частині правової кваліфікації та призначеного покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано виним за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 (двох ) років позбавлення волі.

Початок строку 20.03.2024 року, кінець строку 18.03.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вказавши, що перебуває в місцях позбавлення волі, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому клопоче про умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 заяву про умовно дострокове звільнення від відбування покарання підтримав, прохав суд її задовольнити.

Представник адміністрації заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній не довів свого виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення.

Заслухавши думку прокурора, представника колонії, засудженого, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд проходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 частину строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 засуджений 31.03.2023 року Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.125 КК України, до 3 місяців арешту. Вироком Чернігівського апеляційного суду від 19.01.2024 року вирок в частині правової кваліфікації та призначеного покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано виним за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 (двох ) років позбавлення волі.

Встановлено, що засудженим відбута 1/2 частина строку покарання .

За весь час відбування покарання, засуджений не має ані стягнень, ані заохочень.

Як вбачається із характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 19.11.2024 року, затвердженої начальником ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці не стає на шлях виправлення. На підставі ст.100,101 КВК України, йому не доцільно змінити умови тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації. (а.о.с. 68-69).

Даний факт також підтверджується витягом із протоколу засідань комісії ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», №30 від 19.11.2024 року, згідно вказаного протоколу комісія постановила відмовити в зміні умов тримання ОСОБА_5 (а.о.с.70).

Як вбачається із характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 19.11.2024 року, затвердженої начальником ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці не став на шлях виправлення. На підставі ст.82 КК України, йому не доцільно змінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м?яким обмеження волі. (а.о.с. 72- 73).

Згідно висновку щодо ступеня виправлення, засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та не може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м?яким згідно ст.82 КК України. (а.о.с. 74-76).

Даний факт також підтверджується витягом із протоколу засідань комісії ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», №30 від 19.11.2024 року, згідно вказаного протоколу комісія постановила відмовити в представленні до суду матеріалів на зміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м?яке покарання як такому, що не став на шлях виправлення. (а.о.с. 77).

Як вбачається із характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 01.04.2025 року, затвердженої начальником ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_5 , за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення. На підставі ст.81 КК України його не можна звільнити умовно-достроково. (а.о.с. 82,83).

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, засуджений ОСОБА_5 , не довів своє виправлення та не може бути представлений на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. (а.о.с. 84-86)

Даний факт також підтверджується витягом із протоколу засідань комісії ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», №12 від 01.04.2025 року, згідно вказаного протоколу комісія постановила відмовити в представленні до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, як такому, що не довів своє виправлення. (а.о.с. 88).

Як вбачається із характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 29.04.2025 року, затвердженої начальником ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. На підставі ст.81 КК України його не можливо звільнити умовно-достроково. (а.о.с. 90,91).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженої, дані про її поведінку і її ставлення до праці за весь період відбування покарання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженої, що повинно підтверджуватися її сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, встановлені судом обставини, дані про особу засудженої, не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1