УХВАЛА

20 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 504/3802/15-к

провадження № 51-8786ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалуОдеського апеляційного суду від 14 травня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 грудня 2016 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 348 Кримінального кодексу України, за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2025 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року - без змін.

У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вказаної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до статті 438 КПК однією з підстав для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Стаття 412 КПК визначає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Однак, в касаційній скарзі захисник не зазначає, чому він вважає рішення суду про відмову у перегляді вироку щодо ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами незаконним і необґрунтованим, та яким чином зазначені ним порушення могли вплинути або вплинули на правильність оскарженого рішення на підставах, передбачених частиною 1 статті 438 КПК.

Крім того, захисник, вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду, не зазначає порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні судового рішення за результатами розгляду апеляції на ухвалу районного суду, зважаючи на положення статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та зобов`язаний надати вичерпні відповіді на ті доводи, що наведені в ній. Захисник не наводить, які саме доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою цього суду.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції та навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, у частині 1 статті 50 КПК визначено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Проте, захисник на підтвердження повноважень щодо надання правової допомоги засудженому ОСОБА_5 долучає до касаційної скарги лише доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалуОдеського апеляційного суду від 14 травня 2025 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3