Справа № 694/2449/25 1-кс/694/907/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - домашній арешт

12.09.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000122 від 11.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Тальне, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, працює естренним медичним техніком (бригада екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Калинопільської підстанції Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги структурного підрозділу комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, є учасником бойових дій, не є інвалідом, ліквідатором наслідків ЧАЕС, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

встановила:

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000122 від 11.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме: вимоги ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних речовин, обіг яких обмежено, включених до таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу з метою збуту у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату, місці та спосіб, придбав рослини коноплі, які помістив до поліетиленових зіп-пакетиків в кількості 2 штук, пластикової ємності та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та у транспортному засобі, яким користується, а саме: автомобілі «Land Rover Discovery Sport» д.н.з. НОМЕР_1 .

Злочинну діяльність ОСОБА_6 припинено 10.09.2025, коли в період часу з 18:46 год. по 00:15 год. за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 працівниками поліції проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено:

- в приміщенні кухні пакувальний матеріал, а сааме: зіп-пакетики розміром 4х6 см. в кількості 200 штук;

- електронні ваги в кількості 4 штук різної форми;

- один зіп-пакетик із вмістом речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору, який відповідно до висновку експертизи речовин матеріалів та виробів №СЕ-19/124-25/13476-НЗПРАП від 11.09.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс масою 2.52 грам, яку він зберігав з метою збуту;

- у завантажувальному бункері твердопаливного котла виявлено пластикову ємність червоного кольору із вмістом верхівкових частин речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом;

- у завантажувальному бункері твердопаливного котла виявлено висипані верхівкові частини речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом.

Також, під час проведення санкціонованого обшуку 11.09.2025 в період часу з 00:29 год. по 00:48 год. в салоні автомобіля «Land Rover Discovery Sport» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та використовується останнім у дверній карті водійського автомобіля, виявлено один зіп-пакетик із вмістом речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів.

11.09.2025 о 01 год 11 хв ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 11.09.2025 ОСОБА_6 в порядку, передбаченому 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий вважає, що в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

Окрім того слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює, що за вчинений злочин, в разі доведення його вини, йому загрожує максимальне покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, згідно санкції інкримінованої статті ( ч.1 ст. 307 КК України), а тому, зважаючи на тяжкість покарання, підозрюваний, з метою уникнення від покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання у вигляді реального позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, а тому може здійснювати погрози, підкуп, умовляння свідків у кримінальному провадженні, схиляння їх до дачі неправдивих показань. За таких обставин можна зробити висновок, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив шляхом здійснення погроз, в результаті чого схилити свідків у кримінальному провадженні до дачі неправдивих показань. Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інший аналогічний злочин, або ж продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити. Слідчий ОСОБА_4 зазначив, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 , є тяжким, тому даний вид запобіжного заходу є об`єктивним та забезпечить належну поведінку підозрюваного. Додав, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 також виявлено насадження рослин коноплі, які візуально містили ознаки догляду за ними. В будинку виявлено безліч порожніх зіп-пакетів, електронних вагів, а також сушену речовину рослинного походження, яка була пофасована у аналогічні знайденим зіп-пакетики, що свідчить про злочинний умисел ОСОБА_6 на збут наркотичних речовин. Крім того, підозрюваний намагався приховати, тобто знищити подрібнену речовину рослинного походження, яка зовні схожа на наркотичний засіб, чинив опір працівникам поліції та проявляв недобросовісну поведінку.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначили, що тримання під вартою є занадто суворим та крайнім видом запобіжного заходу, який у цьому випадку не буде виправданим, оскільки підозра ґрунтується лише на вилучених 2,52 гр. канабісу у зіп-пакетику, що може бути підставою для адміністративної, а не кримінальної відповідальності особи, а також наявністю вдома порожніх пакетиків та ваг, що не становить підвищеної суспільної небезпеки. Також зазначили, що обставини вирощування та збуту наркотичних речовин на цей час не підтверджені, сумнівними є також доводи слідчого про придбання ОСОБА_6 наркотичних речовин, які також не підтверджені на цей час. Оголошена підозра відповідає формальним вимогам лише в частині зберігання, тому просили суд оцінити кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Окрім того зазначили, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, в якому безпосередньо мешкає з дружиною ОСОБА_9 , тому може перебувати під цілодобовим/нічним домашнім арештом та виконувати покладені на нього обов`язки щодо явки до слідчого, прокурора або суду. ОСОБА_6 працює водієм Центру екстреної медичної допомоги, має позитивну характеристику. Добровольцем пішов до лав ЗСУ, проходив службу у 58 бригаді, звільнився за сімейними обставинами (догляд за дружиною, яка має інвалідність другої групи). ОСОБА_6 має на утриманні повнолітню доньку ОСОБА_10 , 2005 року народження, яка продовжує навчатися, дружину та батьків, за якими здійснює догляд, зокрема забезпечує матеріально.

Адвокати долучили характеризуючі дані щодо ОСОБА_6 , відповідно до яких підзахисний є одруженим, учасником бойових дій, позитивно характеризується, не перебуває на обліку в нарколога та психіатра, є працюючою особою, окрім того має незадовільний стан здоров`я, що підтверджено документально.

У підсумку зазначили, що регулярні лікування ОСОБА_6 є несумісними із тривалим перебуванням у СІЗО, ризики, наведені слідчим, є припущеннями, та вважають, що за наявності всіх обставин, можливо застосувати до підозрюваного домашній арешт чи особисте зобов`язання.

Свідок - ОСОБА_9 (дружина підозрюваного) зазначила, що у шлюбі з ОСОБА_6 офіційно перебувають з 2022 року, однак спільно проживають тривалий час, мають спільних двох дітей, донька ОСОБА_10 , 2005 року народження, продовжує навчання та потребує утримання. З чоловіком проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй. Характеризувала чоловіка позитивно, як хорошого сім`янина, допомагає по господарству. Тим часом вона є особою з інвалідністю, потребує лікування та систематичного вживання лікарських препаратів, тому чоловік працює та забезпечує родину самотужки. Чоловік мав ЗЧМ- травму, має періодичні головні болі та інші проблеми із здоров`ям. Добровольцем пішов захищати Батьківщину, був у Бахмуті, є учасником бойових дій. Щодо знайденого в її будинку під час обшуку зазначила, що пакетики та ваги є її особистою власністю, оскільки вона надає послуги з татуювання та зберігає голки та інші дрібні інструменти в пакетиках.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слід виходити з наступного.

Оцінюючи підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що слідчим додано в судовому засіданні до матнеріалів справи постанову від 12 вересня 2025 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, відповідно до якої матерівали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000122 від 11.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та №0000392 від 11.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 3010 КК України, об`єднані в одне провадження за №0000122 від 11.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 310 КК України, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозра оголошена та вручена ОСОБА_6 лише за ч.1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів. При цьому прокурор та слідчий посилаються на вилучення під час обшуку одного зіп-пакетика з речовиною канабіс масою 2.52 грама, двохсот зіп-пакетиків, чотирьох електронних ваг, пластикової ємності з верхівками частин рослин та висипаних верхівкових частин рослин коноплі.

Зазначена кваліфікація, на думку слідчого судді, з урахуванням вилученого під час проведеного обшуку викликає сумніви у достньому обґрунтуванні, що не дає у свою чергу підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого з видів запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (позбавлення волі до восьми років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_6 обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 добре знайомий із свідком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким спільно працює, перебуваючи на волі підозрюваний може схилити останнього до надання показів на сві й бік, чи до відмови від дачі показів.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить із того, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено насадження рослин коноплі, які візуально містили ознаки догляду за ними. І хоча підозра ОСОБА_12 вручена лише за ч.1 ст. 307 КК України, але обставини та результати проведеного обшуку вказують на те, що в будинку виявлено порожні зіп-пакети, електронні ваги, а також сушена речовина рослинного походження, тому є ймовірність, що він продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відтак, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами встановлених в судовому засіданні обставин та з врахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Водночас, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме: справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення підозрюваного на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Тобто, вбачається, що наразі виключних обставин для утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки останній має постійну роботу, самостійно утримує дружину, яка має інвалідність 2 групи, доньку, яка продовжує навчання та не має самостійного заробітку, хворих батьків, має сталі соціальні зв`язки, характеризується позитивно, є учасником бойових дій, має відповідне посвідчення, з початку війни добровільно вступив до лав ЗСУ, брав участь в активних бойових діях в районі Бахмута, отримав поранення, тобто необхідність у обранні найтяжчого запобіжного заходу відсутня. Встановлені у судовому засіданні ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, не дають достатніх підстав для застосування найтяжчого виняткового запобіжного заходу.

Прокурором та слідчим на сьогоднішній день не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім того, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вважає достатнім запобіжним заходом домашній арешт і саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також дасть йому можливість виконувати свої обов`язки щодо осіб, які знаходять на його утриманні. На переконання слідчого судді, на даній стадії досудового розслідування та, за встановлених слідчим суддею обставин під час розгляду цього клопотання, нічний домашній арешт у поєднанні з покладеними на підозрюваного обов`язками, повністю нівелює заявлені та встановлені ризики і в змозі урівноважити інтереси сторін.

При цьому, слідчий приймає до уваги, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де він проживає з дружиною та зможе перебувати під домашнім арештом, раніше не судимий в силу статті 89 КПК України, а також сімейні та інші обставини, наведені вище.

Визначаючи час перебування під домашнім арештом слідчий суддя враховує, що підозрюваний для забезпечення життєвих потреб має офіційне працевлаштування, утримує сім`ю самостійно, оскільки дружина є особою з інвалідністю, відтак перебування під домашнім арештом у нічний час доби дасть змогу останньому працювати.

Отже, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що в теперішній час запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час є обґрунтованим і співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, переховуванням від органів досудового розслідування та суду. Саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірномим ризикам, так і забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування та в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статтями 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000122 від 11.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Тальне, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, працює естренним медичним техніком (бригада екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Калинопільської підстанції Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги структурного підрозділу комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», має на утриманні дружину інваліда 2 групи, батьків, є учасником бойових дій, не є інвалідом, ліквідатором наслідків ЧАЕС, раніше не судимого в силу ст.89 КК України запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20.00 вечора до 06.00 ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих із числа слідчої групи за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20.00 вечора до 06.00 ранку без дозволу слідчого, прокурора та суду, окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_6 будь-яким способом спілкуватися із свідками по цьому кримінальному провадженню, за відсутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту визначити до 09.11.2025 року включно.

Ухвалу направити на виконання до Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали склажено 19.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1