Справа №345/1061/25
Провадження № 1-кс/345/792/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 05.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

встановив:

що дізнавач сектору дізнання Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що сектором дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000031 від 05.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2025 надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 про те, що 04.03.2025 близько 14:23 год. невідома особа, скориставшись сторінкою в соціальній мережі «Фейсбук», яка належить знайомій потерпілої ОСОБА_6 , шахрайським способом, шляхом обману та зловживанням довірою заявниці, надіслала повідомлення із проханням перевести грошові кошти в сумі 7600 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , які остання добровільно перерахувала зі своєї банківської карти № НОМЕР_2 , чим спричинила заявниці матеріальної шкоди.

У ході проведення досудового розслідування було допитано в процесуальному статусі потерпілої гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , яка повідомила про те, що 04.03.2025 о 14:20 год. до неї надійшло смс-повідомлення із застосунку «Месенджер» від її знайомої гр. ОСОБА_7 , із проханням позичити кошти розміром 7600 грн., які потерпіла повинна була перерахувати на банківську картку № НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_5 о 14:23 год. зі своєї банківської картки № НОМЕР_2 здійснила переказ коштів сумою 7600 грн. на вказану картку. Зателефонувавши до гр. ОСОБА_6 потерпіла дізналась, що сторінку ОСОБА_8 у соціальній мережі «Фейсбук» було зламано.

У ході проведення досудового розслідування було отримано тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме до інформації по банківській картці № НОМЕР_1 (банківський рахунок: НОМЕР_3 ). У ході огляду вилученої інформації було встановлено, що власником являється гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 . У ході огляду транзакцій, було встановлено, що 04.03.2025 о 14:23 год. відбувається зарахування коштів в сумі 7600 грн. від потерпілої гр. ОСОБА_10 та після цього грошові кошти знаходяться на вищевказаній банківській картці та являються заблокованими.

Грошовими коштами, що належать потерпілій заволоділи, шляхом переказу на банківську картку № НОМЕР_1 (банківський рахунок: НОМЕР_3 ), що відкрита та обслуговується у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на особу ОСОБА_11 .

З відкритих джерел інформації, банківська картка № НОМЕР_1 (банківський рахунок: НОМЕР_3 ), на яку потерпіла ОСОБА_5 добровільно, будучи введеною в оману, перераховувала власні грошові кошти в сумі 7600 гривень та якими заволоділа невідома особа, відкритий та обслуговується у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на особу ОСОБА_12 , ІПН: НОМЕР_4 .

Відповідно до інформації, розміщеної в мережі інтернет, АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4

У зв`язку з вищевикладеним та тим, що вказані грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 , що перебувають на банківській картці НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , що відкрита у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення і в подальшому зазначені грошові кошти можуть підлягати спеціальній конфіскації, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення то виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 7600 гривень, які перебувають на банківській картці НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , на якому перебувають грошові кошти потерпілого, яка відкрита у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, так як відповідно до відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» забезпечити їх відшкодування іншим чином не можливо. Окрім того, не накладення арешту та встановлення заборони розпоряджання вказаними грошовими коштами на банківському рахунку може призвести до їх відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Враховуючи вищенаведені обставини вчинення кримінального правопорушення наявні достатні підстави для розгляду зазначеного клопотання без виклику осіб (їх представників), у володінні яких знаходиться вказане нерухоме майно.

У зв`язку з цим, дізнавач просить суд накласти арешт на майно грошові кошти у безготівковій формі в сумі 7600 гривень, які знаходяться на банківській картці НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , яка відкрита на особу ОСОБА_11 , ІПН: НОМЕР_4 , у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також дізнавач просить заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківської картки НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , яка відкрита на особу ОСОБА_11 , ІПН: НОМЕР_4 у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи в її відсутності.

Слідчий суддя приходить до висновку пророзгляд зазначеного клопотання без виклику осіб (їх представників), у володінні яких знаходиться вказане нерухоме майно, враховуючи вищенаведені обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Сектором дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000031 від 05.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2025 надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 про те, що 04.03.2025 близько 14:23 год. невідома особа, скориставшись сторінкою в соціальній мережі «Фейсбук», яка належить знайомій потерпілої ОСОБА_6 , шахрайським способом, шляхом обману та зловживанням довірою заявниці, надіслала повідомлення із проханням перевести грошові кошти в сумі 7600 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , які остання добровільно перерахувала зі своєї банківської карти № НОМЕР_2 , чим спричинила заявниці матеріальної шкоди.

У ході проведення досудового розслідування було допитано в процесуальному статусі потерпілої гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , яка повідомила про те, що 04.03.2025 о 14:20 год. до неї надійшло смс-повідомлення із застосунку «Месенджер» від її знайомої гр. ОСОБА_7 , із проханням позичити кошти розміром 7600 грн., які потерпіла повинна була перерахувати на банківську картку № НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_5 о 14:23 год. зі своєї банківської картки № НОМЕР_2 здійснила переказ коштів сумою 7600 грн. на вказану картку. Зателефонувавши до гр. ОСОБА_6 потерпіла дізналась, що сторінку ОСОБА_8 у соціальній мережі «Фейсбук» було зламано.

У ході проведення досудового розслідування було отримано тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме до інформації по банківській картці № НОМЕР_1 (банківський рахунок: НОМЕР_3 ). У ході огляду вилученої інформації було встановлено, що власником являється гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 . У ході огляду транзакцій, було встановлено, що 04.03.2025 о 14:23 год. відбувається зарахування коштівв сумі 7600 грн. від потерпілої гр. ОСОБА_10 та після цього грошові кошти знаходяться на вищевказаній банківській картці та являються заблокованими.

Грошовими коштами, що належать потерпілій заволоділи, шляхом переказу на банківську картку № НОМЕР_1 (банківський рахунок: НОМЕР_3 ), що відкрита та обслуговується у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на особу ОСОБА_11 .

З відкритих джерел інформації, банківська картка № НОМЕР_1 (банківський рахунок: НОМЕР_3 ), на яку потерпіла ОСОБА_5 добровільно, будучи введеною в оману, перераховувала власні грошові кошти в сумі 7600 гривень та якими заволоділа невідома особа, відкритий та обслуговується у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на особу ОСОБА_12 , ІПН: НОМЕР_4 .

Відповідно до інформації, розміщеної в мережі інтернет, АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4

У зв`язку з вищевикладеним та тим, що вказані грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 , що перебувають на банківській картці НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , що відкрита у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення і в подальшому зазначені грошові кошти можуть підлягати спеціальній конфіскації, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення то виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 7600 гривень, які перебувають на банківській картці НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , на якому перебувають грошові кошти потерпілого, яка відкрита у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, так як відповідно до відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» забезпечити їх відшкодування іншим чином не можливо.

Згідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно матеріалів кримінального провадження наявні підстави вважати, що грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містяться на банківській картці НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , яка відкрита у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_4 та були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення і в подальшому зазначені грошові кошти можуть підлягати спеціальній конфіскації, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться в банку на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду.

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, доказом кримінального правопорушення, набуте кримінально-протиправним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого кримінального правопорушення або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_5 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, приховування правопорушення та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого правопорушення.

Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосується у разі, якщо грошові кошти, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на вищевказане майно, дасть можливість забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, перенесення об`єкту вчинення кримінального правопорушення.

З наведених дізнавачем обставин вбачається наявність підстав для задоволення клопотання. Щодо вибору заборон, обмеження розпоряджатися, користуватись, відчужувати майно, то перелік заборон визначається ухвалою слідчого судді (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України). На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 310, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно грошові кошти у безготівковій формі в сумі 7600,00 гривень, які знаходяться на банківській картці НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , яка відкрита на особу ОСОБА_11 , ІПН: НОМЕР_4 , у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківської картки НОМЕР_1 , яка кореспондується з банківським рахунком НОМЕР_3 , яка відкрита на особу ОСОБА_11 , ІПН: НОМЕР_4 у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), поштова адреса: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_6 , е-mail-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію даної ухвали негайно видати сектору дізнання Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя