Справа № 214/6166/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000758 від 08.06.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство Україна, який має професійно-технічну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2024 року до провадження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та угодою про визнання винуватості, досягнутої 20 червня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000758 від 08.06.2024.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості від 20 червня 2024 року укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , останньому 19 червня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-X1 введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3684-IX від 08.05.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 , в період дії воєнного стану, 07.06.2024 приблизно о 14.30 год., перебуваючи біля будинку №18 по вул. Володимира Великого, що в Саксаганському районі м.Кривий Ріг, знайшов банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», (з безконтактною технологією проведення платежів), картка № НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 , яка була залишена в банкоматі її власником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , того ж дня. Після чого у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння грошовими коштами з вищевказаної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк».

Так, ОСОБА_3 , в період часу з 14.46. год. по 16.02 год. 07.06.2024, знаходячись в різних продовольчих магазинах, розташованих на території вулиці Володимира Великого, що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, реалізовуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на знайденій ним банківській карті можуть знаходитись грошові кошти, які є чужим майном, а також те, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, діючи умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою терміналів розрахувався за товари, сплативши з вищевказаної картки грошові кошти в загальній сумі 1270 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 в період часу з 14.46 год. по 16.02 год. 07.06.2024, таємно викрав з банківської карти АТ «ПриватБанк», (з безконтактною технологією проведення платежів) №326492 рахунок НОМЕР_2 відповідно до виписки банку про рух коштів від 07.06.2024, грошові кошти на суму 1270 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1270 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 20 червня 2024 року укладеної між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 кожен окремо, не заперечували щодо відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості від 20 червня 2024 року з підстав зазначених прокурором.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.474 суд перевіряє угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди .

Згідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.

Статтею 472 КПК України визначено вимоги до угоди про визнання винуватості. Зокрема, як вказано в цій статті, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, зі змісту угоди про визнання винуватості від 20 червня 2024 року слідує, що ОСОБА_3 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1270 грн.

Законом України за №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідними частинами ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та заволодіння чужим майном у тому разі, якщо таке викрадення майна не є дрібним.

Відповідно до ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1 514 грн, а 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян (ч.2 ст.51 КУпАП) становить 3 028 грн.

Враховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону України за №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2024 році, становить - 3 028 грн.

Зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений, а зазначений в ст.51 КУпАП.

Таким чином, внесені Законом №3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, тому дія цього Закону має зворотну дію у часі, отже скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 по справі за №278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24, з якого слідує, що зміни до ст.51 КУпАП, які стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь, як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з його розміру, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Частиною 1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Водночас, Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року, заява №10249/03).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вартість майна, яким заволодів обвинувачений ОСОБА_3 в сумі 1270 грн., є меншою за розмір, з якого відповідно до вищезазначеного Закону України за №3886-IX від 18.07.2024 та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а отже, вищезазначене вчинене ОСОБА_3 діяння не є кримінально караним.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 20 червня 2024 року, оскільки умови угоди суперечать вимогам закону, та продовжити судове провадження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в загальному порядку.

Керуючись ст. ст.291, 314, 315, 372, 474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_5 , укладеної 20 червня 2024 року.

Відновити процесуальні дії по кримінальному провадженні №0000758 від 08.06.2024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 09 год. 35 хв. 30 липня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1