Провадження № 1-кс/947/8761/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Березівка, Одеської області, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, про те що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

13 червня 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Клопотання обґрунтоване тим, слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області 10.04.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інші кримінальні правопорушення;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, зазначила, що підозрюваний визнає провину, співробітничає зі слідством, просила зменшити розмір застави до розміру, що встановлений КПК України.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

13.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом травня 2025 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в м. Одеса, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, висловив військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 пропозицію щодо продажу товарів, які необхідні для потреб військової частини, за грошові коштів благодійників.

Надалі, на підставі вищевказаної домовленості, благодійник ОСОБА_9 через невстановлену під час досудового розслідування особу, в м. Одеса більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, передала ОСОБА_4 готівкові грошові кошти на загальну суму 80000 гривень, з метою придбання товарів, які необхідні для потреб військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, 27.05.2025 року приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 передаючи ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Одеса, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, примірник видаткової накладної №ПМНФ-002012 від 28.05.2025 року де в графі постачальник вказано «ПАРАМЕДИК», а покупець « ОСОБА_9 ІПН НОМЕР_2 », перелік товару - 12 позицій на загальну суму 80000 гривень, передав товар згідно накладної, та в цей момент усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим умислом, спрямованим на особисте протиправне збагачення, виказав пропозицію ОСОБА_8 , вважаючи останнього військовою службовою особою, яка уповноважена приймати отриманий товар до військової частини, не ставити на баланс військової частини та почекати надходження коштів від наступного благодійника з метою їх незаконного привласнення, за що ОСОБА_8 мав отримати неправомірну вигоду та залучити для цього уповноважених військових посадових осіб військової частини.

Надалі, 28.05.2025 перебуваючи в м. Одеса, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 вищевказаний товар та повторно нагадав щодо необхідності не ставити на баланс військової частини та почекати надходження коштів від наступного благодійника з метою їх незаконного привласнення, за що ОСОБА_8 мав отримати неправомірну вигоду.

В подальшому, благодійник ОСОБА_10 , вирішив добровільно надати матеріальну допомогу в/ч НОМЕР_1 , у сумі 80000 гривень, про що повідомив ОСОБА_8 та запитав кому саме необхідно надсилати гроші для закупівлі товару. ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення надав ОСОБА_8 рахунок на оплату №601 від 09.06.2025 року де зазначені відомості постачальника, а саме ФОП ОСОБА_11 ІПН НОМЕР_3 , розрахунковий рахунок НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ).

З метою здійснення оплати за тактичну медицину, 10.06.2025 благодійник ОСОБА_10 надіслав в електронній формі грошові кошти у сумі 80000 гривень для здійснення закупівлі тактичної медицини на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 ФОП ОСОБА_11 .

Надалі 12.06.2025, близько о 11:15, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 115, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, достовірно знаючи, що 28.05.2025 цей товар він передавав ОСОБА_8 , на виконання раніше висловленої обіцянки, при зустрічі надав ОСОБА_8 надав видаткову накладну, як документальну імітацію отримання товару та частину неправомірної вигоди у розмірі 56000 (п`ятдесят шість) гривень за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, а саме невчасну поставку отриманої благодійної допомоги на військовий облік, та вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, а саме надання вищевказаним благодійникам відповідних документів, які підтверджують отримання військовою частиною переданої благодійної допомоги в повному обсязі, за попередньою змовою групою осіб.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-Протоколом прийняття заяви 09.04.2025 від ОСОБА_8 , який повідомив, що під час розмови із представником «ПАРАМЕДИК» отримав пропозицію в отриманні неправомірної вигоди за створення сприятливих умов щодо підготовки та проведення тендеру;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.04.2025, в ході чого останній пояснив, що познайомився із особою на ім`я « ОСОБА_12 » ( НОМЕР_5 ) та по телефону останній повідомив свідку, що його цікавить створення технічних умов при проведенні тендерних закупівель військовою частиною для компанії «ПАРАМЕДИК»;

-виконаним дорученням, в ході якого зазначено відомості про ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має у користуванні декілька автомобілів, неофіційно працює у компанії «ПАРАМЕДИК»;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 08.05.2025 в якому останній пояснив, що у нього із «Станіславом» відбувалася зустріч, на яку останній приїхав на Porsche Cayenne та представився представником компанії «ПАРАМЕДИК» та пропонував, що компанія самостійно підготовить умови тендеру під себе, у разі перемоги в тендері компанія надасть від 5 до 10 відсотків від суми тендеру, а також запросив від військової частини перелік необхідного майна, для підготування комерційної пропозиції.

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 27.05.2025 року, в ході чого останній пояснив, що із « ОСОБА_12 » відбувалося проговорення здійснення «прямої закупки тактичної медицини», а також що «меценат» ОСОБА_9 надала « ОСОБА_12 » готівкові кошти у сумі 80000 гривень для здійснення купівлі тактичної медицини для в/ч НОМЕР_1 . Після передачі коштів, « ОСОБА_12 » підтвердив отримання коштів у сумі 80000 гривень та повідомив, що він буде готувати необхідні накладні. При розмовах « ОСОБА_12 » вихвалявся, що компанія «ПАРАМЕДИК» працює із багатьма військовими частинами, правоохоронними органами, а також повідомив, що надалі можна продати товар двічі, а грошові кошти поділити. До протоколу останній надав рахунок на оплату на постачальника ФОП ОСОБА_13 на суму 120282 грн.

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 28.05.2025 року, в ході чого останній пояснив, що 28.05.2025 року, о 12:00 відбулася зустріч на АЗС «ОККО» із «Станіславом» останній приїхав на автомобілі БМВ білого кольору, з якого останній вигрузив товар тактичну медицину, надав видаткову накладну ПМНФ-002012 від 28.05.2025 року, постачальник «ПАРАМЕДИК», покупець « ОСОБА_9 ІПН НОМЕР_2 » із переліком товару (12 найменувань) на загальну суму 80000 гривень.

-Заява ОСОБА_8 про видачу слідчому грошових коштів у сумі 4000 гривень та видаткової накладної ПМНФ-002012 від 28.05.2025 року, постачальник «ПАРАМЕДИК», покупець « ОСОБА_9 ІПН НОМЕР_2 » із переліком товару (12 найменувань) на загальну суму 80000 гривень

-Протокол огляду предметів та документів від 28.05.2025, в ході чого оглянуто видаткову накладну ПМНФ-002012 від 28.05.2025 року, постачальник «ПАРАМЕДИК», покупець « ОСОБА_9 ІПН НОМЕР_2 » із переліком товару (12 найменувань) на загальну суму 80000 гривень, та грошові кошти у сумі 4000 гривень.

-Постанова слідчого про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів - видаткову накладну ПМНФ-002012 від 28.05.2025 року, постачальник «ПАРАМЕДИК», покупець « ОСОБА_9 ІПН НОМЕР_2 » із переліком товару (12 найменувань) на загальну суму 80000 гривень, та грошові кошти у сумі 4000 гривень;

-Заявою від 11.06.2025 слідчому від ОСОБА_8 , щодо долучення до матеріалів кримінального провадження копії акту приймання передачі благодійної допомоги від 30.05.2025 де ОСОБА_9 передала в/ч НОМЕР_1 матеріальні цінності вартістю 80000 гривень;

-Протоколом огляду предмета від 11.06.2025, в якому оглянуто оптичний носій, на якому зафіксовано зустрічі та розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_4 ;

-Протоколом додаткового додаткового допиту свідка від 12.06.2025, в ході якого ОСОБА_8 пояснив, що 12.06.2025 о 10:48 відбулася зустріч із «Станіславом», який перебував за кермом автомобіля Форд Транзит сірого кольору, під час розмови в автомобілі, «Станіслав» передав свідку неправомірну вигоду у сумі 56000 гривень, а також підписаний примірник накладної №601 від 10.06.2025, де вказано постачальник «ФОП ОСОБА_11 », покупець «ФОП ОСОБА_10 », товари 12 найменувань на загальну суму 80000 гривень, із підписом.

-Заявою від 12.06.2025 слідчому від ОСОБА_8 , щодо долучення до матеріалів кримінального провадження накладної №601 від 10.06.2025, де вказано постачальник «ФОП ОСОБА_11 », покупець «ФОП ОСОБА_10 », товари 12 найменувань на загальну суму 80000 гривень, із підписом та грошових коштів у сумі 80000 гривень.

-Протоколом огляду місця події від 12.06.2025, в ході якого за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 115 - вилучено мобільний телефон у ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 17000 гривень, накладну №601 від 10.06.2025, де вказано постачальник «ФОП ОСОБА_11 », покупець «ФОП ОСОБА_10 », товари 12 найменувань на загальну суму 80000 гривень, із підписом та грошових коштів у сумі 80000 гривень, а також два примірника із підписом «Рахунок на оплату» №602 без дати, постачальник ОСОБА_11 , покупець в/ч НОМЕР_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) сума 50100 грн., два примірника видаткової накладної постачальник ОСОБА_11 , покупець в/ч НОМЕР_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) сума 50100 грн.;

-Протоколом обшуку від 12.06.2025 проведено обшук автомобільного засобу BMW X6 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_8 , номер НОМЕР_9 , власником автомобіля є ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено: оригінал видаткової накладної №ПМНФ-002012 від 28.05.2025 року, постачальник «ПАРАМЕДИК», покупець « ОСОБА_9 ІПН НОМЕР_2 » із переліком товару (12 найменувань) на загальну суму 80000 гривень; мобільний телефон Айфон 14 про з сім-карткою НОМЕР_10 , автомобільний засіб BMW X6 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_8 , номер НОМЕР_9 із ключами.

-Протоколом обшуку від 12.06.2025 за адресою: м. Одеса, пров. 1-й Лузанівський будинок 5, в ході якого вилучено: акт приймання-передачі благодійної безоплатної допомоги від 09.08.2023 від ТОВ «ЦСП САР» до в/ч НОМЕР_11 , щодо передачі турнікетів, грілок, пластирів, голок, наборів надання ПМД на загальну суму 5363573,91 гривень.

-Протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 12.06.2025.

-Протоколами допитів свідків, осіб, які були понятими під час огляду місця події від 12.06.2025 року.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 369 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ч. 3 ст. 369 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення

ОСОБА_4 свою протиправну діяльність, здійснив двічі (двічі надав неправомірну вигоду) за короткий проміжок часу, а також має кредитні зобов`язання перед банківськими установами, тобто перебуває у великій залежності від матеріальних цінностей, що може останнього до вчинення нових злочинів.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

Доводи сторони обвинувачення про перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурор не навів доводів про можливість їх перебування під контролем підозрюваного.

3.9. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваної, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні детектива, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо можливого застосування іншого запобіжного заходу

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

3.11. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи встановлені ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 363 360грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.12. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: не відлучатися з населенного пункту в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого із встановленою періодичністю кожної п`ятниці о 10:00 годині; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 серпня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 363 360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 09 серпня 2025 року включно наступні обов`язки: не відлучатися з населенного пункту в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого із встановленою періодичністю кожної п`ятниці о 10:00 годині; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1