Провадження №: 1-кс/755/3278/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002851 від 31.08.2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сім`янівка, Конотопського району, Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, який є дитиною-сиротою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського УП ГУНП у в м. Києві звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 30.08.2025 року близько 22 години 43 хвилини, під час воєнного стану, ОСОБА_4 перебував у ПКіВ «Гідропарк» неподалік станції метро, що за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 3, де побачив ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_4 головою наніс ОСОБА_8 удар в обличчя, від якого той впав на землю, а ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 декілька ударів ногою в область голови та тулуба, потім ОСОБА_4 разом з невстановленою особою відвели під руки ОСОБА_8 в бік від оточуючих до проїжджої частини Броварського проспекту, де ОСОБА_4 наніс удар рукою в область голови ОСОБА_8 , від чого той впав на землю, вдарившись об огорожу та головою об асфальт, таким чином ОСОБА_4 подолав волю до опору з боку потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субарахноїдальний крововилив, після чого ОСОБА_4 вирвав у потерпілого сумку з особистими речами, в якій знаходилися, зокрема мобільний телефон марки «ХIАОМІ», навушники, гаманець, картки та військовий квиток на ім?я ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

31.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно клопотання підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , протоколом обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання з ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання з ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання з ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події, протоколами огляду відеозаписів та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала клопотання та зазначила про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на необґрунтованість ризиків, зазначених слідчим, та підозрюваного, який підтримав думку свого захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, а тому, враховуючи викладене, суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик ухилення від слідства і суду, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в умовах воєнного стану.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави ОСОБА_4 , оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме до 29 жовтня 2025 року, включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: