ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2537/25 Справа № 208/6402/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Камянського від 26 червня 2025 року про залишення без задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт, відносно засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Заводського районного суду м. Камянського від 26 червня 2025 року залишено без задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт, відносно засудженої ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Як вбачається з матеріалів провадження, засуджена не має трудового договору та не працевлаштована у Саївському ліцеї Саксаганської сільської ради. Крім того встановлено, що гарантійний лист, який долучено до матеріалів справи датований 05 березня 2025 року, тобто сплило вже більше трьох місяців.

В апеляційній скарзі з доповненнями:

- засуджена ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду та винести нову, про застосування до неї положень ст. 82 КК України.

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що судом не була прийнята до уваги відповідь начальника Пятихатського відділу філії Центр пробації, де перевірено та підтверджено її працевлаштування після звільнення, а також гарантійний лист директора Саївського ліцею, про те, що вона буде прийнята на роботу на посаду вчителя.

Крім того вказує, що враховуючи її досвід в галузі освіти, під час відбування покарання, вона була працевлаштована соціальним працівником, а саме надавала консультації засудженим.

Зазначає, що за час відбування покарання не має жодного стягнення, має сумлінну поведінку, займається творчістю.

Заслухавши засуджену, яка підтримала доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно вимог ч. 2 ст. 67 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом цієї статті, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений фактично відбув відповідний строк покарання та став на шлях виправлення, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно-корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

Отже, під час розгляду зазначених клопотань слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого кримінального правопорушення, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.

Однак, що суд першої інстанції помилково не врахував дані щодо особи засудженої ОСОБА_4 , її поведінку та відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання з огляду на наступне.

Так, згідно з матеріалами справи ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання за вироком Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 286, ст.ст. 75, 76 КК України, у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та позбавлення керування транспортними засобами троком на три роки.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року наведений вище вирок скасований в частині призначення покарання та ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням керування транспортними засобами троком на три роки. В іншій частині вирок Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року залишений без змін.

Початок строку відбування покарання 08 травня 2024 року, кінець строку 08 травня 2027 року.

Згідно подання, під час перебування в державній установі Дніпровська УВП № 4 засуджена ОСОБА_4 характеризувалась задовільно, стягнень та заохочень не мала.

31 травня 2024 року прибула для відбування покарання до державної установи Кам?янська ВК № 34 та розподілена в сектор мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для вперше засуджених жінок за злочин, вчиненні з необережності. З самого початку засуджена зарекомендувала себе з позитивного боку, в перші дні активно залучалась до безоплатних робіт із благоустрою установи. Згодом звернулась із заявою, в якій прохала працевлаштувати її на контрагентському об?єкті ПАТ «Оріль-Лідер». Але враховуючи її освітній рівень, була працевлаштована на підставі цивільно-правової угоди благодійної організації «ВІЛЬНА ЗОНА» про надання послуг з надання консультацій за методом «рівний-рівному». В даному напрямі засуджена проявляє особисту ініціативу у роботі, адже працювати з людьми їй подобається. Маючи досвід вчителя, вона цікаво та коректно будує співрозмови, де вже на довірливих взаєминах інші засудженні ідуть на контакт, та щиро розповідають про особисте.

За сумлінне виконання своїх трудових обов?язків та взірцеву поведінку, засудженій оголошено рішенням дисциплінарної комісії установи подяку. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання. Стягнень не має. З представниками адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин, ввічлива. Серед засуджених не конфліктна, товариська. Проявляє соціально-корисну ініціативу, залучена до ради колективу відділення, а саме виконує обов?язки секретаря. З покладеними обов?язками справляється швидко та відповідально. Активно залучається у прибиранні клумб та прилеглої території дільниці. Також засуджена захоплюється вишиванням, та у вільний від роботи час займається творчістю, вишиває хрестиком та бісером. Залучена до програм виховного впливу, тематичні заходи відвідує із зацікавленістю. В свідомості засудженої відбулись позитивні зміни. Має позитивні плани на майбутнє.

Засуджена ОСОБА_4 визнає свою провину, нікого окрім себе не звинувачує, щиро кається, зробила належні висновки.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про неможливість заміни ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, приймаючи рішення про залишення без задоволення подання адміністрації ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженої ОСОБА_4 послався на те, що засуджена не має трудового договору та не працевлаштована у Саївському ліцеї Саксаганської сільської ради, а також на те, що гарантійний лист, який долучено до матеріалів справи датований 05 березня 2025 року, тобто сплило вже більше трьох місяців.

Однак, як слідує з матеріалів справи, гарантійний лист директора Саївського ліцею Саксаганської сільської ради хоча і дійсно датований 05 березня 2025 року, в той же час, слід звернути увагу, що право ОСОБА_4 на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким виникло 08 травня 2025 року.

Тобто, оскільки даний лист був адресовний саме засудженій ОСОБА_4 , на підтвердження готовності укласти з нею трудовий договір, напередодні виникнення її права на заміну покарання, відсутні підстави вважати його таким, що втратив свою чинність, з огляду виключно на дату розгляду справи судом першої інстанції, а саме 26 червня 2025 року.

Крім того, на адресу апеляційного суду з Саївського ліцею Саксаганської сільської ради надійшов гарантій лист від 28 липня 2025 року, на підтвердження згоди і готовності укласти трудовий договір та прийняти на посаду вчителя з математики ОСОБА_4 , що в свою чергу спростовує висновки суду першої інстанції щодо неактуальності інформації, викладеній в гарантійному листі від 05 березня 2025 року.

Також слід звернути увагу на постанову адміністрації ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 від 17 липня 2025 року про заохочення засудженої ОСОБА_4 за сумлінне виконання трудових обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, а також проявлення активної участі в самодіяльних організаціях, що свідчить про те, що засуджена ОСОБА_4 стала на шлях виправлення, а також своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці доводить своє виправлення.

Таким чином, на даний час ОСОБА_4 стала на шлях виправлення, довела сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, її позитивну характеристику можна оцінити як її готовність до самокерованої, правослухняної поведінки, у зв`язку з чим доводи засудженої, викладені в її апеляційній скарзі є такими, що заслуговують на увагу.

Отже, неврахування судом першої інстанції вказаних обставин призвело до передчасного висновку про необхідність відмови в задоволенні подання адміністрації ДУ Кам`янська виправна колонія № 34.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги засудженої ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою подання адміністрації ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 задовольнити та на підставі ст. 82 КК України, замінити засудженій ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, у виді виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку засудженого 10 відсотків в дохід держави.

З огляду на наведене вище, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_4 , - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Камянського від 26 червня 2025 року про залишення без задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт, відносно засудженої ОСОБА_4 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання адміністрації ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженої ОСОБА_4 , - задовольнити.

На підставі ст. 82 КК України, замінити засудженій ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Пятихатського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року, який скасований в частині призначення покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року, у виді позбавлення волі більш м`яким, - у виді виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку засудженого 10 відсотків в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3