1Справа № 335/4972/25 1-кс/335/2931/2025
УХВАЛА
21 серпня 2025 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Запоріжжя Запорізької області, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді першого заступника директора Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування
у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Запорізької обласної прокуратури та Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області.
в 1 443 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та, відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, чим самим спричинив майнову шкоду економічним інтересам територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на зазначену суму.
Орган досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного виходячи із наступного.
Так, 19.08.2025 ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Орган досудового розслідування вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати пені посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна. Слідчий вважає, що тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останнього винуватим у в чиненні інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та суду. Ця обставина, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Також, обставиною яка вказує на наявність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду є законодавчо закріплена вимога застосування виключно реальної міри покарання у випадку визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);
- підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки останній є посадовою особою департаментом освіти і науки Запорізької міської ради, який був замовником закупівель, та станом на сьогоднішній день органом досудового розслідування в ході проведення слідчих (розшукових) дій вилучено не всі речі та документи, в яких може міститись докази щодо кримінально-протиправної діяльності останнього. Також, обставиною, яка вказує на наявність ризику підозрюваним ОСОБА_4 знищи, сховати або спотворити такі речі або документи є поведінка працівників очолюваного підозрюваним департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, а саме ненадання органу досудового розслідування запитуваних у порядку ст. 93 КПК України документів із очевидно необґрунтованих підстав, що вказує на умисне переховування таких документів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);
- підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 вчинено шляхом використання свого службового становища першого заступника директора департаменту освіти і науки Запорізької міської ради. Враховуючи обставини інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 кримінальних правопорушень його характер та ступінь участі підозрюваного у його вчиненні дає органу досудового розслідування підстави вважати, що останній може укласти й інші договори на закупівлю аналогічним чином, викладеним у повідомленні про підозру (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Враховуючи характер кримінального провадження, майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 та значну суспільну небезпеку інкримінованого йому злочину, беручи до уваги, що вчинене останнім кримінальне корупційне правопорушення в умовах воєнного стану створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у системі органів місцевого самоврядування, а саме в очах громадян, які в такий вкрай напружений стан в країні результатами своєї господарської діяльності намагаються стабілізувати економічний добробут Запорізької області та країни в цілому, забезпечити місцевому населенню можливість праці та отримання доходу, реалізовувати своє право на отримання прибутку від законної господарської діяльності, сторона обвинувачення вважає, що немає підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу, та керуючись ч. 5 ст. 182 КПК України, яка передбачає, що «у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб», а тому вважаємо, що слідчим суддею необхідно визначити розмір застави ОСОБА_4 більше ніж максимальні межі застави передбачені для осіб, які підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у розтраті чужого майна - бюджетних коштів Запорізької міської територіальної громади, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах на загальну суму 8 655 610, 43 гривень.
За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що сума застави у межах, передбачених положеннями ст. 182 КПК України для особливо тяжких злочинів, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде стримуючим засобом до не порушення ОСОБА_4 покладених на підозрюваного обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, майновий стан підозрюваного, а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, одночасно із застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що слід призначити останньому заставу у розмірі 8 655 610, 43 гривень (вісім мільйонів шістсот п`яти десяти п`яти тисяч шістсот десяти гривень сорок три копійки), а саме у розмірі спричинених збитків, та у випадку її внесення визначити необхідність виконання ним наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Розмір застави, на думку органу досудового розслідування, є помірним для підозрюваного ОСОБА_4 виходячи з його майнового стану, враховуючи, що останній тривалий час працював на посаді першого заступника директора департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, за 2024 рік він отримав сукупний дохід в розмірі 546 358 гривень, має у власності два автомобіля. Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_10 , має у спільній частковій власності квартиру загальною площею 116 м?; автомобіль та понад 5 млн. грн. сукупного доходу. Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не перешкоджають триманню останнього під вартою.
Тому, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, у тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовими позиціями, викладеними в рішеннях ЄСПЛ у справах «Лєтельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
Слідчий звертає увагу на те, що встановлені обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.
Беручи до уваги викладене, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави і таким чином запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, тому слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, з утриманням його у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор, визначивши в якості альтернативного виду запобіжного заходу заставу у розмірі 8 655 610, 43 гривень.
Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу. При цьому наголосив на доказах, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання і застосування до ОСОБА_4 зазначеного запобіжного заходу заперечував. Надав слідчому судді заперечення з матеріалами на їх обґрунтування. Вважає, що повідомлення про підозру щодо ОСОБА_4 є необґрунтованим та є суб`єктивною інтерпретацією сторони обвинувачення як фактичних обставин, так і діянь інкримінованих клієнту як елементів кримінального правопорушення; відсутні реальні ризики, передбачені п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризики є необґрунтованими, та не підтверджені жодними доказами. Стороною обвинувачення не надано обґрунтування того, чому не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не доведено, що інші запобіжні заходи не будуть ефективними. Застосування застави у запропонованому стороною обвинувачення розмірі, на думку захисника порушує принципи розумності та пропорційності, адже вона не співмірна майновому стану та доходом ОСОБА_4 . Застосування особистого зобов`язання або особистої поруки, з чітко визначеними процесуальними обов`язками, на думку сторони захисту, міг би бути достатнім і пропорційним способом запобігання ризикам у цій справі, тоді як запропонований стороною обвинувачення запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надмірним та необґрунтований. Тому захисник просив у задоволенні клопотання відмовити, обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, а більш м`який запобіжний захід.
Особи, які звернулися із заявами про взяття підозрюваного ОСОБА_4 на особисту поруку, ОСОБА_11 , співзасновник громадської організації «Правозахисник центр «Принцип», юрист, ОСОБА_12 , депутат Запорізької міської ради, головою Хортицької РА, ОСОБА_13 , директор ЗГ № 110, голова ГО директорів шкіл міста Запоріжжя, у судовому засіданні клопотання сторони захисту підтримали, зазначивши, що вони зобов`язується в разі задоволення заяв забезпечувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. Також, у судовому засіданні повідомили, що їм відомі наслідки, передбачені ч. 5 ст. 180 КПК України, в разі невиконання взятих на себе зобов`язань.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, проти задоволення клопотання заперечував.
Слідчий суддя дослідив клопотання з доданими до нього матеріалами, надані стороною захисту матеріали і заслухав думки сторін судового провадження, та осіб, які звернулися із заявами про взяття підозрюваного на особисту поруку, дійшов висновку про таке.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Запорізької обласної прокуратури та Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області.
19.08.2025 ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Відповідно до вимог п.п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою».
Відповідно до вимог п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті».
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає таке.
Норми кримінального процесуального права не містять визначення «обґрунтована підозра», у зв`язку з чим слідчий суддя застосовує практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Зазначена норма права узгоджується також і з ч. 5 ст. 9 КПК України, за якою кримінальне процесуальне законодавство України має застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року). З метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, слідчий суддя оцінює надані йому докази не у контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Таким чином, слідчий суддя може вважати обґрунтованою підозру особи у вчиненні кримінального правопорушення за наявності таких чинників у їх сукупності:
- існування події кримінального правопорушення, тобто визначеного законом про кримінальну відповідальність суспільно небезпечного діяння або бездіяльності;
- існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ця особа могла вчинити це кримінальне правопорушення;
- існування достатніх доказів, як на підтвердження існування події кримінального правопорушення, так і тих, які вказували б на причетність підозрюваного до вчинення такого кримінального правопорушення або могли б об`єктивно пов`язувати його особу з цим кримінальним правопорушенням.
Слідчий суддя, з огляду на доводи клопотання і досліджені ним матеріали в їх сукупності та взаємозв`язку, які були надані стороною обвинувачення на його обґрунтування, а також і ті, що були надані стороною захисту, дійшов висновку про те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра, на думку слідчого судді, є обґрунтованою в цілому. В доданих слідчим до клопотання матеріалах містяться дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
За змістом повідомлення про підозру від 19.08.2025, за сукупністю дії ОСОБА_14 кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України, а саме розтрата чужого майна, яке перебувало у його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах та ч. 5 ст. 191 КК України, а саме як розтрата чужого майна, яке перебувало у його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі правильності кваліфікації дій, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
З наведених підстав, доводи захисника щодо необґрунтованості та недоведеності підозри ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, слідчий суддя вважає передчасними, оскільки вказані обставини підлягають встановленню під час розгляду по суті.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованого злочину, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Таким чином, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, долученими до клопотання.
З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.
Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя зазначає таке.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання не довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Клопотання слідчого не містить посилання на матеріали, що підтверджують наявність вказаних ризиків.
Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч .1 ст. 177 КПК України, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, - слідчим або прокурором жодних доказів своїх припущень слідчому судді не надано та не підтверджений жодним доказом.
Як вбачається із матеріалів клопотання, обґрунтовуючи вказаний ризик, слідчий посилається на те, що «підозрюваний ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки останній є посадовою особою департаментом освіти і науки Запорізької міської ради, який був замовником закупівель, та станом на сьогоднішній день органом досудового розслідування в ході проведення слідчих (розшукових) дій вилучено не всі речі та документи, в яких може міститись докази щодо кримінально-протиправної діяльності останнього.» Також, доказом того, що вказує на наявність вказаного ризику підозрюваним є «поведінка працівників очолюваного підозрюваним департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, а саме ненадання органу досудового розслідування запитуваних у порядку ст. 93 КПК України документів із очевидно необґрунтованих підстав, що вказує на умисне переховування таких документів.».
Однак, у клопотанні не зазначено у чому саме полягає необґрунтованість підстав відмови чи ненаданні документів, більш того, у самому клопотанні зазначається, що документи не були надані ні ОСОБА_4 , а «очолюваного підозрюваним департаменту освіти і науки Запорізької міської ради».
Як вбачається з матеріалів, Запорізькою міською радою на листи прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, щодо надання документів на підставі ст. 93 КПК України, повідомлялося не про не надання органу досудового розслідування запитуваємих документів, а про порядок реалізації повноважень (правова процедура) слідчого щодо витребування документів від підприємств, установ та організацій визначених главою 15 КПК України, який здійснюється у формі отримання тимчасового доступу до речей і документів (ч. 1 ст. 159 КПК України). Тож зазначення у клопотанні слідчого про умисне переховування документів є недоведеним.
Слідчим не конкретизовано у клопотанні, які саме речі та документи, в яких може міститись докази щодо кримінально-протиправної діяльності підозрюваного, останній може знищити, сховати чи спотворити, в клопотанні не визначено, у якій спосіб, ОСОБА_4 , займаючи вказану посаду, може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування. У клопотанні відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 ініціював чи санкціонував ненадання документів. Не наведено: наказів або усних розпоряджень ОСОБА_4 , свідчень працівників про тиск з боку його, доказів узгоджених дій чи змови.
Слідчий суддя враховує, що висновки слідчого про можливість ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, носять характер припущення та наявність цього ризику матеріалами кримінального провадження не підтверджується.
У клопотанні відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 ініціював чи санкціонував ненадання документів. Не наведено: наказів або усних розпоряджень ОСОБА_4 , свідчень працівників про тиск з боку його, доказів узгоджених дій чи змови. Не наведено конкретних фактів, які б вказували на ті обставини, що підозрюваний намагався встановити контакт зі свідками, а його перебування на посаді надасть останньому можливість незаконно вплинути на них.
Факт того, що певні особи формально підпорядковуються ОСОБА_4 як заступнику директора департаменту, не є підставою вважати, що їхня процесуальна поведінка обумовлена його вказівками чи впливом. Кожен працівник несе особисту відповідальність за виконання чи невиконання вимог слідства, як у межах трудових, так і процесуальних відносин.
Слідчий суддя вбачає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого подане дане клопотання, здійснюється з 06.03.2025. Ряд документів та матеріалів, які мають значення для цього кримінального провадження, вже вилучені органом досудового розслідування та перебувають у їх розпорядженні, що унеможливлює доступ ОСОБА_4 до них та виключає можливість вчинення будь-яких дій щодо таких матеріалів, а тому у сукупності цей ризик прокурором не доведено.
Крім того, посилання у клопотанні на те, що «підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушеннячи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 вчинено шляхом використання свого службового становища першого заступника директора департаменту освіти і науки Запорізької міської ради. Враховуючи обставини інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 кримінальних правопорушень його характер та ступінь участі підозрюваного у його вчиненні дає органу досудового розслідування підстави вважати, що останній може укласти й інші договори на закупівлю аналогічним чином, викладеним у повідомленні про підозру» є припущенням, що ґрунтується виключно на самому факті повідомлення про підозру та загальних міркувань про характер посади ОСОБА_4 .. Стороною обвинувачення до клопотання не долучено та в судовому засіданні не було надано конкретних доказів того, що ОСОБА_4 вживає дії, спрямовані на вчинення нових правопорушень, або що у нього є реальні наміри чи можливості продовжити протиправну діяльність. Отже, твердження про ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є абстрактним і не підтвердженим в ході розгляду клопотання належними доказами.
До того ж, відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний раніше не судимий,
Разом з цим, при розгляді клопотання прокурором доведена наявність ризику, який може спонукати підозрюваного вчинити зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскілки суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний може намагатись переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Відсутність на даному етапі кримінального провадження збоку підозрюваного дій, направлених на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, жодним чином не спростовує ризику вчинення ним таких дій у подальшому.
Проте, на думку слідчого судді, вказаний ризик може бути мінімізовано, шляхом застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. У судовому засіданні прокурором жодним чином необґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.
Варто підкреслити, що змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - це одна із основних конституційних засад судочинства, а тому, суд, слідчий суддя не вправі перебирати на себе обов`язок щодо збирання доказів, якими сторона обвинувачення необгрунтувала подане до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
- вік, та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя враховує:
- вагомість наявних доказів на даній стадії досудового розслідування про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється;
- вік, та стан здоров`я підозрюваного;
- наявність у підозрюваного постійного місця роботи, згідно Розпорядження Секретаря Запорізької міської ради від 20.06.2024 № 1292 к/тр, ОСОБА_4 призначений з 21.06.2024 за переведенням на посаду першого заступника директора департаменту освіти і науки Запорізької міської, згідно характеристики наданою Секретарем Запорізької міської ради, ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони. В період дії воєнного стану в Україні проводить системну роботу щодо створення безпечного освітнього середовища в комунальних закладах освіти;
- міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 18.10.2024, батьків, а саме батька, який має інвалідність другої групи через загальне захворювання, та матір похилого віку);
- особистість підозрюваного, його репутацію зв`язки з державою, який має безлічі почесних нагород, грамот, подяк, в тому числі і від Президента України, органів місцевого самоврядування, що підтверджує його активну громадську позицію та його професійні досягнення та високий рівень довіри з боку керівництва міста та держави; має численні позитивні характеристики, в тому числі і які надані посадовими особами органів місцевого самоврядування, тощо, які підтверджують його сумлінну поведінку, високий професіоналізм та стійкість репутації як у професійному, так і в суспільному середовище;
- майновий стан підозрюваного, наявність у нього нерухомого та рухомого майна, його доходи;
- відсутність судимостей у підозрюваного;
- відсутність застосування раніше до підозрюваного будь-яких запобіжних заходів;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
- відсутність повідомлення підозрюваному про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
- відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.
Вирішуючи клопотання захисника про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про взяття особи на особисту поруки, то слідчий суддя зазначає, що ст. 180 КПК України передбачено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
При вирішенні питання можливості передачі ОСОБА_4 на поруки, слідчий суддя вважає, що передача ОСОБА_4 під особисту поруку не є достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. В судовому засіданні встановлено, що дійсно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є співзасновником громадської організації «Правозахисник центр «Принцип», юристом, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є депутатом Запорізької міської ради, головою Хортицької РА, а ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є директором ЗГ № 110, головою ГО директорів шкіл міста Запоріжжя, а отже є таким, що заслуговують на особливу довіру, однак враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає запобіжний захід у виді особистої поруки, або запобіжний захід у виді особистого зобов`язання такими, що не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, і виконання завдань кримінального судочинства.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби
Оскільки прокурором в судовому засіданні не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного та практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 (за винятком випадків перебування в укритті під час повітряної тривоги у період дії воєнного стану, у разі такої необхідності), в межах строку досудового розслідування тобто до 19.10.2025, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби у сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, буде цілком здатний забезпечити, як виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, так запобігти можливості вчинення ним спроб, перелічених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Перебування підозрюваного під нічний домашнім арештом, жодним чином не обмежує ОСОБА_4 у його праві прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога», також, не буде позбавлений підозрюваний й права залишити населений пункт, в якому він проживає, у разі такої необхідності, попередньо отримавши дозвіл слідчого чи прокурора, на стадії досудового розслідування, або суду, на стадії судового провадження.
Наведені у клопотанні обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, у достатній мірі підтверджуються та обґрунтовуються доданими до нього та дослідженими слідчим суддею матеріалами в їх сукупності і взаємозв`язку, були доведені прокурором у судовому засіданні, і не спростовуються запереченнями та матеріалами, які були надані стороною захисту під час його судового розгляду.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з розміром застави у сумі 8 655 610, 43 гривень щодо підозрюваного ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти встановленому у судовому засіданні ризику і забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, з 21.08.2025 до 19.10.2025 включно.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 19.10.2025 включно наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з м. Запоріжжя;
- повідомляти про зміну місця свого проживання слідчого, прокурора, або суд;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
У задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу підозрюваному з тримання під вартою на особисту поруку та заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про взяття особи на особисту поруку відмовити.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21.08.2025.
Повний текст ухвали виготовлено 22.08.2025.
Слідчий суддя ОСОБА_1