Справа № 759/5871/22 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/432/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000732 від 13.05.2022 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2022 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котівка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.07.2017 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу;

- 17.05.2019 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місця позбавлення волі, 20.07.2020 звільненого умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців 7 днів,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки;

на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 12.05.2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, домовився з невстановленою особою про придбання наркотичного засобу, для особистого вживання, здійснивши оплату шляхом переказу коштів в сумі 500 грн. на вказаний йому картковий рахунок, де в подальшому за адресою АДРЕСА_2 , забрав залишений в закладці поліетиленовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,278 г., яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,033 г., та почав зберігати його при собі без мети збуту, до 12 години 48 хвилин цього ж дня, коли був викритий працівниками поліції за вищевказаною адресою.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального проступку та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, указав на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченого через м`якість. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд необґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, незаконно звільнивши останнього від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Так, апелянт указав, що ОСОБА_9 не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки він, маючи не погашену судимість, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення. При цьому, прокурором зазначено про те, що застосовані раніше до обвинуваченого заходи кримінальної репресії не дають позитивного впливу на останнього. Також просив врахувати безпідставність визнання обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, оскільки матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних, що підтверджували б наявність такої обставини, а визнання вини обвинуваченим, затриманим після вчинення кримінального правопорушення, свідчить, на його переконання, про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. В решті вирок залишити без змін.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисником ОСОБА_10 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо нього.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав заявлене ним клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності; обвинуваченого, який підтримав заявлене захисником клопотання та надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, при цьому обвинуваченому було роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав; прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого та закриття кримінального провадження; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення вчинено 12 травня 2022 року. Органом досудового розслідування та судом першої інстанції його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції закону чинного на час вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час розгляду клопотання, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Колегія суддів вважає, що оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального проступку минуло понад три роки, останній протягом цього періоду не ухилявся від досудового розслідування або суду - він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 підтримав заявлене його захисником клопотання та надав свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України з нереабілітуючих підстав та закриття кримінального провадження щодо них.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 288, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000732 від 13.05.2022 року закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4