Провадження № 1-кс/643/3902/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ УСБУ в Харківській області від 09.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 10.07.2025 надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Управління СБУ в Харківській області від 09.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025.

Скарга обґрунтована тим, що 05.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до Головного слідчого управління Служби безпеки України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 111, 111-1, 336, 368 КК України. Через те, що відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР протягом 24 годин не були внесенні 19.11.2024 заявник звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених ГСУ СБУ щодо невнесення за заявою про злочин від 05.11.2024 відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 29.11.2024 слідчий суддя задовольнив скаргу повністю та зобов`язав уповноважених осіб ГСУ СБУ «невідкладно, але не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин після отримання органом досудового розслідування копії ухвали слідчого судді, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві голови ГО «Вибачте, що живі» ОСОБА_3 від 05.11.2024, отриманій 13 листопада 2024 року, та розпочати досудове слідство». За інформацією ГСУ СБУ, ухвалу суду у справі № 761/43349/24 вони отримали та направили 04.02.2025 до виконання до слідчого відділу УСБУ в Харківській області для розгляду та прийняття рішення. 19.02.2025 слідчий УСБУ в Харківській області вніс відомості за заявою ОСОБА_3 у ЄРДР лише за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, слідчий УСБУ в Харківській області проігнорував усі інші обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, а також проігнорував зазначені правові кваліфікації кримінальних правопорушень. Оскільки слідчий із шести складів злочинів, які були зазначені у заяві про вчинення кримінальних правопорушень вніс у ЄРДР лише одну правову кваліфікацію, що вказує на те, що перевірка інших обставин не здійснювалася. Врешті, обрання лише кримінальної правової кваліфікації, передбаченої ч. 2 ст. 111 КК України, слідчий УСБУ в Харківській області завідомо позбавив ОСОБА_3 можливості залучитися до кримінального провадження у статусі потерпілого. В сукупності, зазначене свідчить про завідомо обрану стратегію УСБУ в Харківській області не здійснювати повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, а також необґрунтованість та передчасність постанови про закриття КП.

Об`єктивна сторона державної зради може виражатися в трьох формах, які вичерпним чином визначені в ч. 1 ст. 111 КК, а саме: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Як вже зазначалося у заяві про вчинення кримінальних правопорушень з публікації журналістів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на сайті «Цензор.нет» стало відомо, зокрема те, що 1 березня 2023 року на момент призначення почесним консулом Румунії в Харкові у ОСОБА_7 був чинний паспорт громадянина країни-агресора. З великою долею вірогідності Удянський й досі має російське громадянство, оскільки припинення дії його паспорта у липні 2023 року не позбавляє його громадянства росії.

Важливим є те, що журналіст ОСОБА_8 висловив припущення, що прихованню інформації про російське громадянство (за даними журналіста, наразі інформація про російський паспорт ОСОБА_7 в доступних російських базах даних відсутня) могли сприяти представники російських спецслужб. Про наявність глибоких контактів ОСОБА_7 із представниками російських державних структур також повідомляв журналіст та правозахисник ОСОБА_9 на сайті «Цензор.нет». Зокрема опубліковані фотографії ОСОБА_7 із бійцями клубу «Ахмат», який безпосередньо очолює голова Чеченської Республіки російської федерації ОСОБА_10 . На спільній фотографії ОСОБА_7 та бійців клубу можна ідентифікувати ОСОБА_11 . ОСОБА_12 неодноразово зустрічався із ОСОБА_13 та викладав у соцмережі відповідні фото. Також опубліковані фотографії, на яких можна побачити ОСОБА_14 із блогерами з оточення ОСОБА_15 , які регулярно зустрічаються із самим керівником Чечні. Про проросійський характер оточення ОСОБА_7 свідчить те, що він став переможцем Investment Persona Congress Awards та отримав нагороду з рук ОСОБА_16 , яка називає своїм духовним батьком та вчителем міністра закордонних справ російської федерації ОСОБА_17 .

Важливо й те, що у 2021 році компанія М. Удянського Prof-IT та міжнародна компанія Yoola, засновником якої є громадянин росії ОСОБА_18 , розробили блокчейн платформу WeWay. Після повномасштабного вторгнення ОСОБА_19 публічно відхрещується від WeWay, ймовірно саме через російського партнера ОСОБА_20 , і запевняє, що вийшов з проєкту, але це не так. Сьогодні токен WеWay активно торгується на біржі QMall і становить 18% від всього капіталу. Суб`єктивної сторона державної зради характеризується прямим умислом. Зазначене свідчить про можливе існування об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту та/або надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України ( ОСОБА_21 діяльність). Частина четверта статті 111-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність, зокрема, й за провадження господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора. Об`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111-1 КК України, як в ст. 111 КК України, є основи національної безпеки України. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора. У заяві про вчинення кримінальних правопорушень зверталась увага на те, що економіст ОСОБА_22 опублікував інформацію про те, що ОСОБА_23 був власником ТОВ «Єдінаркоїн» та страхової компанії «АССУР», робота яких мали ознаки фінансових пірамід. Ошукані вкладники «Єдінаркоїн», за даними ОСОБА_24 , втратили щонайменше $150 млн. Власне, для просування проєкту ОСОБА_23 використовував представників російського шоу-бізнесу, зокрема співачку ОСОБА_25 , а також рекламуючи дописи в Instagram екс-прем`єр міністра росії ОСОБА_26 . За документами актуальним власником ТОВ «Єдінаркоїн» залишається тричі судимий ОСОБА_27 , який має сталі зв`язки з ОСОБА_28 , ОЗУ «Залютинські», а також із лідерами горлівсько-єнакієвського ОЗУ ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Зазначене інформація із відкритих джерел чітко підтверджує наявність ознак вчинення ОСОБА_31 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Ознаки злочину передбаченого ст. 336 КК України (Ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період) Безпосереднім об`єктом цього злочину виступають суспільні відносини, що забезпечують обороноздатність України, зокрема комплектування її збройних сил, на які відповідно до ч. 2 ст. 17 Конституції України покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. Об`єктивна сторона злочину виражається в бездіяльності, яка полягає в ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією. Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення передбачає прямий умисел, а мотиви на кваліфікацію жодним чином не впливають. Суб`єкт спеціальний військовозобов`язаний, тобто особа, що перебуває у запасі і відповідно до п. 9 ст. 1 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» повинна виконувати військовий обов`язок передбачає, що військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Суб`єктивна сторона передбачає прямий умисел. Частина перша статті 27 згадуваного Закону передбачає, що у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Як зазначалася у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, з публікацій журналістів ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , стає відомо, що ОСОБА_23 , фактично, створив нову схему ухиляння від мобілізації шляхом подачі позовів, їх доповнення та відкликання. Так, він подав декілька окремих позовів до Комінтернівського райсуду Харкова для визнання його батьківства зі дітьми, народженими від інших шлюбів. Зокрема одна дитина проживає в росії та має громадянство країни-агресора. Зрештою, ОСОБА_19 отримав відстрочку від мобілізації як багатодітний батько. Зазначене свідчить про вчинення ОСОБА_31 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Ознаки злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою). З огляду на ухилення ОСОБА_34 від мобілізації, що свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України існує обґрунтована підозра у тому, що у діях суддів, які допомогли ОСОБА_35 уникнути мобілізації наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Об`єктом є принципи законності та справедливості у діяльності службової особи, яка виконує свої службові обов`язки непідкупно та за рахунок коштів виділених для оплати її праці. Об`єктивна сторона злочину може полягати у різних проявах: прийняття пропозиції, прийняття обіцянки, одержання неправомірної вигоди або ж прохання надати неправомірну вигоду. Суб`єктом злочину є службова особа. Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище є, зокрема судді. У цьому випадку, судді Комінтернівського районного суду м. Харкова. Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого статті 368 ККУ характеризується вчиненням суб`єктом діяння з прямим умислом, тобто особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання. Окрім того, важливим є наявність у особи корисливого мотиву та відповідної мета задовольнити інтереси самої службової особи чи третіх осіб. З огляду на вчинення ОСОБА_31 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України існує необхідність, щоб слідчі Служби безпеки України здійснили перевірку дій суддів Комінтернівського районного суду м. Харкова щодо наявності в діях останніх кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства.

Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам. Таким чином, опираючись на витяг з ЄРДР та зазначену у супровідному листі за № 70.1/70/6-1790 підставу для закриття КП можна констатувати, що УСБУ в Харківській області не здійснювало перевірку усіх обставин, які викладені у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про необґрунтованість та передчасність постанови про закриття КП. Врешті, слідчі УСБУ в Харківській області відмовили у всіх клопотаннях про ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, що додатково вказує на те, що слідчі УСБУ в Харківській області формально виконали ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2024 у справі № 761/43349/24, якою їх зобов`язали внести відомості у ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Єдиною підставою для відмови у проведенні ініційованих слідчих (розшукових) дій було те, що на переконання слідчих ОСОБА_3 не перебував у статусі потерпілого, оскільки останні «мають право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою». Таким чином, слідчі УСБУ в Харківській області: формально виконали ухвалу слідчого судді, якою їх зобов`язано внести відомості у ЄРДР та розпочати досудове розслідування внесено відомості лише за однією кримінальною правовою кваліфікацією; формально провели досудове розслідування тривало 60 днів з яких 43 робочих днів; відмовили у клопотаннях про ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Формально закрили кримінальне провадження не надавши постанову про закриття кримінального провадження, а також жодних відомостей про кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного очевидним є факт того, що слідчими не забезпечено виконання жодного із стандартів досудового розслідування. Розслідування проводилося з грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, не об`єктивно та без перевірки обставин доказами.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 10.07.2025 поновлено процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого Управління СБУ в Харківській області від 09.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025; відкрито провадження за скаргою; призначено судове засідання на 13:00 14.07.2025.

11.07.2025 до суду від слідчого УСБУ в Харківській області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025.

Також, 11.07.2025 до суду надійшли письмові заперечення слідчого в яких останній просить відмовити у задоволенні скарги, з підстав аналогічних у постанові про закриття кримінального провадження. Також слідчий просив розглядати скаргу без його участі.

14.07.2025 до суду від представника скаржника надійшла заява про відкладення розгляду скарги.

З метою дотримання прав учасників провадження, розгляд скарги відкладено на 21.07.2025.

У судове засідання представник УСБУ в Харківській області не з`явився, повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник скаржника підтримала скаргу та просила її задовольнити, з підстав зазначених у ній.

Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, встановив таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним законодавством України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке здійснюється за наявності обставин, які виключають подальше провадження, або підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Встановлено, що СВ УСБУ в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва № 761/43349/24 від 29.11.2024 зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою голови ГО «Вибачте, що живі» ОСОБА_3 , відповідно до якої громадянин України ОСОБА_36 , в умовах воєнного стану проводить розвідувально-підривну діяльність проти України на користь спецслужб рф.

09.04.2025 старшим слідчим 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_37 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Дослідивши спірну постанову, та матеріали кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025, надані органом досудового розслідування, слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням слідчого та доходить висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, виходячи зі змісту ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності події кримінального правопорушення;.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Разом з цим, слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025 зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 09.04.2025 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Так, в 05.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до Головного слідчого управління Служби безпеки України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111, 111-1, 336, 368 КК України. При цьому, у своїй заяві ОСОБА_3 здійснив фактичний виклад обставин щодо відомих йому обставин, вчинених на його переконання кримінальних правопорушень.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, вимагання доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію зазначених ОСОБА_3 відомостей про кримінальне правопорушення, які він надав для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, навіть за умови, що результати аналізу наведених заявником обставин свідчать про відсутність ознак складу злочину.

Проте, відомості та обставини викладені у заяві ОСОБА_3 від 05.11.2024 у межах кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025 не відображені у процесуальних документах, лише вибірково надано оцінку щодо ознак кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження слідує, що органом досудового розслідування на виконання доручення слідчого від 12.03.2025 уповноваженими особами здійснювалися слідчі (розшукові) дії, за результатами яких надано відповідь слідчому з інформацією без підтвердження будь якими матеріалами, окрім допиту двох свідків.

При цьому, зазначена у відповіді на доручення інформація та допит слідчим трьох свідків стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Будь-якого обґрунтування відсутності події кримінального правопорушення, за результатом проведеного досудового слідства за фактами та обставинами викладених у заяві ОСОБА_3 , спірна постанова не містить, а її обґрунтування, без наявних в матеріалах кримінального провадження відповідних підтверджуючих даних, окрім відповіді на доручення та допиту свідків, не містить, що є порушенням вимог ст. 91 94 КПК України.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Органом досудового розслідування не надано достатніх доказів та обґрунтувань на підтвердження законності винесеного рішення.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі Assenov and Others v. Bulgaria.

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах Tanrikulu v. Turkey, заява № 23736/94, та Gul v. Turkey, заява № 22676/93).

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та/або інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складів кримінальних правопорушень, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів.

Отже, враховуючи ту обставину, що слідчим суддею вжито всіх заходів для надання органу досудового розслідування можливості надати докази законності та обґрунтованості постанови про закриття кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025, слідчий суддя доходить висновку, що доводи особи, яка подала скаргу є обґрунтованими, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки є невмотивованою, у ній відсутні посилання на проведення слідчих дій і не наведено встановлені обставини справи.

Керуючись ст. 91, 110, 284, 303 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ УСБУ в Харківській області від 09.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000185 від 19.02.2025 задовольнити.

Постанову старшого слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_38 від 09.04.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 19.02.2025, повернути органу досудового розслідування Управлінню СБ України в Харківській області, за минуванням потреби.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_39