Справа № 738/1442/25
№ провадження 1-в/738/225/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким видом покарання пробаційним наглядом,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника виправної колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням пробаційним наглядом, яке мотивує тим, що з 10.08.2024 року відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)» за вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.04.2024 року яким засуджений за ст. 332 ч. 3, ст. 368 ч. 2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Станом на 12.06.2025 року відбув 1/2 частину строку покарання призначеного судом. Характеризується позитивно, стягнення відсутні. З серпня 2024 року працює та за сумлінну працю отримав два заохочення. Вважає, що став на шлях виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України.

Засуджений ОСОБА_2 та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити та замінити йому невідбуту частину покарання з позбавленням волі на пробаційний нагляд.

Прокурор вказав, що засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, а тому покарання у виді пробаційного нагляду буде занадто м`яким. Крім того, засуджений отримав заохочення у 2025 року, що свідчить що він лише стає на шлях виправлення.

Представник виправної колонії в судовому засіданні щодо вирішення клопотання послався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого, його захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.04.2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 2 ст. 368 КК України та призначені відповідні покарання.

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.03.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.04.2024 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на 3 роки, з конфіскацією майна, окрім житла.

Початок строку відбування покарання рахується з 02.12.2022 року та на час розгляду даного клопотання ОСОБА_2 відбув 1/2 частину строку покарання.

З матеріалі справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 за час відбування покарання характеризується наступним чином. За час перебування в Київському СІЗО характеризувався посередньо: не порушував встановлений режим тримання, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. До суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочення не застосовувалися. За час відбування покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» характеризується позитивно: стягнень не має, за дотримання правил поведінки, сумлінне ставлення до праці 17.02.2025 р. та 15.05.2025 р. отримав два заохочення. Виконує обов`язки працівника дільниці установи по виготовленню МПП, до роботи відноситься сумлінно та старанно.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_2 має підсумковий (загальний) бал 88, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи та матеріалів клопотання, вбачається, що засуджений ОСОБА_2 за час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, працевлаштований, має два заохочення, які отримав 17.02.2025 року та 15.05.2025 року за дотримання встановлених правил поведінки, сумлінне ставлення до праці.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 «Види покарань», а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59? «Пробаційний нагляд», за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч.4 ст. 59? КК України).

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до частини другої статті 59-1 КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання, ніж позбавлення волі.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати, зокрема, ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Оскільки виправлення засудженого є процесом змін, які під час відбування покарання відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, то врахування його посткримінальної поведінки в сукупності з іншими обставинами є необхідним елементом як у ході призначення засудженому покарання при ухваленні вироку, так і під час вирішення питання про можливість звільнення його від відбування покарання чи заміни невідбутої частини покарання на більш м`який його вид.

Засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 368 КК України два з яких є умисними тяжкими.

Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом суду, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання і така заміна може бути застосована за певних умов.

Доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання викликана тим, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути необхідним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання, чого не встановлено в цьому провадженні для досягнення мети заходу примусу за вчинення ОСОБА_2 тяжких злочинів. Відбутий ним строк покарання, хоч і узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст. 82 КК України, а саме заміна невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, щодо засудженого є невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції.

Крім того, суд вважає, що позитивна поведінка засудженого ОСОБА_2 свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення, оскільки заохочення отримав за декілька місяців до звернення до суду з даним клопотанням.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, ту обставину, що пробаційний нагляд, є найбільш м`яким покаранням, визначеним Кримінальним кодексом України у порівнянні з покаранням у виді позбавлення та обмеження волі, виконання якого відбувається за межами установи виконання покарань, беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, невідбуту частину покарання, те що лише стає на шлях виправлення, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання, оскільки він не став на шлях виправлення та заміна засудженому найбільш тяжкого виду покарання позбавлення волі на пробаційний нагляд, за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення не відповідатиме меті покарання, передбаченій статтею 50 КК України виправленню засуджених, запобіганню вчинення ними та іншими особами нових злочинів, а отже є передчасною. При цьому, висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_2 є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким видом покарання пробаційним наглядом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1