Справа № 404/1145/22
Номер провадження 1-кс/404/2144/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м.Кропивницького

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні Фортечного районного суду міста Кропивницького у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 16 червня 2025 року, якою прокурор Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 відмовив потерпілій ОСОБА_3 у проведенні слідчих дій по кримінальному провадженню 0000122 за ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подала слідчому судді скаргу про скасування постанови від 16 червня 2025 року, якою прокурор ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000122 за ч. 2 ст. 365 КК України, відмовив потерпілій у задоволенні поданого нею клопотання про доручення речових доказів, допитати свідка ОСОБА_5 , витребувати документацію з медичного закладу, витребувати відомості по лінії «102», встановити анкетні дані понятих залучених до проведення процесуальної дії від 18.12.2019 року.

Слідчий і прокурор не з`явився.

Третій слідчий відділ територіального управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Миколаєві з дислокацією у місті Кропивницькому проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню 0000122 за ч. 2 ст. 365 КК України. Зі слів потерпілої, 18.12.2019 року, в приміщенні Олександрівського відділу поліції в Кіровоградській області їй силоміць спробували вручали письмове повідомлення про підозру. Під час проведення процесуальної дії залучали двох понятих.

13.06.2025 року, з метою збору доказів на підтвердження висловленої версії, ОСОБА_3 звернулась з клопотанням до прокурора щодо необхідності проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень.

16 червня 2025 року, прокурор виніс постанову про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 .

Потерпіла не погодилась з результатом розгляду поданого нею клопотання та відповідно ч. 1 ст. 304 КПК України подала слідчому судді скаргу, в якій просить визнати незаконною і скасувати постанову.

Пункт 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскаржити процесуальне рішення прокурора, слідчого особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, отже скаржник вправі подати слідчому судді заявлену ним вимогу.

Згідно змісту ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню.

Обставиною, яка підлягає доказуванню є: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; предмет кримінального правопорушення, знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий зобов`язаний зібрати і перевірити докази ( ст. 92 КПК України).

Процесуальне рішення приймається у формі постанови, яка має відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 КПК України.

Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Будь-яке процесуальне рішення повинно бути: законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є процесуальне рішення ухвалене компетентним суб`єктом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є процесуальне рішення ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є постанова, в якій наведені належні і достатні мотиви та підстави її ухвалення

Дізнавач, слідчий прокурор обґрунтовує процесуальне рішення лише тими доказами, які були предметом дослідження під час досудового розслідування, та оцінює ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що базується на всебічному, повному й об`єктивному аналізі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правова визначеність являє собою вимогу до органів державної влади, здійснення правозастосовної діяльності. Реальне існування правової визначеності зумовлює довіру суспільства до діяльності держави, належне ставлення до права та закону. Практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) та Верховного Суду використовує такі складові як "непорушність прав", "якість та точність закону", "законні очікування".

Непорушність гарантованих прав та свобод людини: кожен повинен бути впевнений в тому, що гарантовані йому права є непорушними та підлягають належному захисту. (ст.ст.21, 22, 64 Конституції України).

Якість, однозначність, точність формулювань правових норм: Венеціанська комісія у своїй доповіді від 04 квітня 2011 року "Верховенство права" вказала, що закон має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку. Національний закон не може розглядатися, якщо його не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, передбачити наслідки своєї поведінки. "Якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, визначати чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб.

Передбачуваність, коли особа переконана у досягненні запланованого результату, має легітимні (законні) очікування, діючи згідно з нормами права, їй має бути гарантований захист цих очікувань.

Під час винесення оскаржуваної постанови прокурор не дотримався принципу юридичної визначеності, законності, обґрунтованості та вмотивованості прийнятого ним процесуального рішення, оскільки не вказав обставин за якими він здійснює процесуальне керівництво та які підлягають перевірці правоохоронним органом(фабула чи версія заявника).

Ухвалюючи передчасне рішення про відмову у задоволенні клопотання про відмову в долучені речових доказів, прокурор не з`ясував індивідуальних ознак майна, не оглянув предмети, не мотивував чому невизначені об`єкти не можуть мати значення для підтвердження чи спростування обставин, які підлягають доказуванню.

Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 55 КПК України, потерпілий збирає докази шляхом звернення з клопотанням про проведення слідчої дії.

Згідно ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі дії спрямовані на збирання доказів або перевірку вже отриманих доказів. Відповідно до частини другої цієї статті, підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Підставою для проведення допиту свідка є збір та перевірка доказів, що можуть бути використані в суді на підтвердження обставин, що підлягають обов`язковому доказуванню.

Потребу в допиті свідка доведено, а ефективність заявленої слідчої дії стане відома тільки після проведення. Без допиту свідка результати досудового розслідування будуть викликати сумнів за ознакою повноти.

Прокурор не зазначив підстав які перешкоджають у проведенні допиту свідка.

ОСОБА_3 наголошує, що 18.12.2019 року ОСОБА_5 стала очевидцем злочину, викликала поліцію по лінії «102». Разом з цим прокурор в оскаржуваній постанові не обґрунтував чому відсутня потреба у допиті в якості свідка можливого очевидця.

За версією потерпілої, 18.12.2019 року, у приміщенні Олександрівського відділу поліції в Кіровоградській області їй вручали незаконне повідомлення про підозру під час вказаної процесуальної дії залучили двох понятих.

Прокурор не зазначив чому відсутня потреба у допиті осіб, які могли бути залучені 18.12.2019 року в якості понятих.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, прокурор зобов`язаний забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Потерпіла наголошує, що під час вручення їй письмового повідомлення про підозру працівники Національної поліції заподіяли їй тілесні ушкодження. ОСОБА_3 наполягає, що того ж дня звернулась до закладу охорони здоров`я за медичною допомогою, отже наявні записи у медичній карті пацієнта. Прокурор не виконав імперативну вимогу закону в цій частині.

На представника сторони обвинувачення покладається процесуальний обов`язок зібрати, перевірити докази на підтвердження обставин, що підлягають перевірці. Разом з цим прокурор хибно переклав власний обов`язок на особу, яка звернулась до правоохоронного органу за захистом порушеного права.

Прокурор виніс не вмотивовану постанову, яка суперечить вимогам п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Перерахованих складових оскаржувана постанова не має, тому підлягає скасуванню.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути прийняте рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. (ст. 307 КПК України)

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову від 16 червня 2025 року, якою прокурор Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 про долученя речових доказів, допитати свідка ОСОБА_5 , витребувати документацію з медичного закладу, витребувати відомості про злочин по лінії «102», встановити анкетні дані понятих залучених до проведення процесуальної дії від 18.12.2019 року.

Зобов`язати прокурора який здійснює процесуальне керівництво по кримінальному провадженню 0000122 за ч. 2 ст. 365 КК України, розглянути клопотання потерпілої подане нею 13.06.2025 року.

Ухвала не оскаржується в апеляційному порядку. Заперечення на цю ухвалу можуть бути подані під час проведення підготовчого судового засідання. (ст. 307 КПК України)

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1