Провадження № 1-кс/638/1922/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м.Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001217 від 28.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 301 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладання арешту на мобільний телефон марки «Redmi 13 C» блакитного кольору, який було поміщено до сейф пакету № ICR0040321, який було вилучено під час огляду місця події за адресою: : АДРЕСА_1 , 27.06.2025 року у період часу з 18 години 50 хвилин по 19 годину 32 хвилин.

Клопотання обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 27.06.2025 до чергової частини ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що у невстановлений період часу, невстановлена особа за допомогою електронно комунікаційних систем створила та зберігала з метою розповсюдження та розповсюдила відеопродукцію порнографічного характеру.

За даним фактом 28.06.2025 року, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001217 від 28.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.

На підставі ст. 214, 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукування предметів, знарядь та інших речових доказів, а також фактичних відомостей щодо вищезазначених протиправних дій, слідчий СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 провела огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi 13 C» блакитного кольору, який було поміщено до сейф пакету № ICR0040321.

Окрім цього в ході досудового розслідування, слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, лейтенантом поліції ОСОБА_6 , було винесено постанову про визнання речовим доказом від 28.06.2025, мобільний телефон марки «Redmi 13 C» блакитного кольору, який було поміщено до сейф пакету № ICR0040321.

Виходячи з цього, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також подальшого проведення необхідних слідчих дій під час досудового розслідування на теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на вилучену в ході огляду речі, а саме на мобільний телефон марки «Redmi 13 C» блакитного кольору, який було поміщено до сейф пакету № ICR0040321.

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, слідчим подано до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за справою, приходить до наступного.

Встановлено, що СВ Харківським РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001217 від 28.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.301 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001217 вбачається, що 27.06.2025 до чергової частини ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що у невстановлений період часу, невстановлена особа за допомогою електронно комунікаційних систем створила та зберігала з метою розповсюдження та розповсюдила відеопродукцію порнографічного характеру.

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.301 КК України.

На підставі ст. 214, 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукування предметів, знарядь та інших речових доказів, а також фактичних відомостей щодо вищезазначених протиправних дій, слідчий СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 провела огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi 13 C» блакитного кольору, який було поміщено до сейф пакету № ICR0040321.

Окрім цього в ході досудового розслідування, слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, лейтенантом поліції ОСОБА_6 , було винесено постанову про визнання речовим доказом від 28.06.2025, мобільний телефон марки «Redmi 13 C» блакитного кольору, який було поміщено до сейф пакету № ICR0040321.

Постановою слідчого від 28 червня 2025 року вищевказаний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В обґрунтування необхідності накладення арешту на майно сторона обвинувачення посилається на необхідність збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, передбаченому кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, треті х осіб.

Аналіз вище зазначених норм закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, склад майна, на яке він просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить прокурор, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131-132,170-171 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi 13 C» блакитного кольору, який було поміщено до сейф пакету № ICR0040321, який було вилучено під час огляду місця події за адресою: : АДРЕСА_1 , 27.06.2025 року у період часу з 18 години 50 хвилин по 19 годину 32 хвилин.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1