Справа № 159/4508/25
Провадження № 1-в/159/249/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

представника в/ч НОМЕР_1 - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель, Волинської області, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03.05.2024 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, із застосуванням статей 62, 69 Кримінального кодексу України до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на два роки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, яке ним відбувається у в/ч НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 03.05.2024 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на два роки. Вважає, що відбув 3/4 призначеного вироком суду покарання. За час відбування покарання має заохочення, порушень дисципліни не допускав, характеризується позитивно, що у сукупності доводить його виправлення і можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив його задовольнити. Повідомив суду, що зробив відповідні висновки, запевнив, що не повторить подібної поведінки, бажає повернутися до виконання військових обов`язків.

Представник в/ч НОМЕР_1 проти задоволення клопотання не заперечив, вважає можливим повернення засудженого до виконання військових обов`язків. Додатково повідомив, що у 07.05.2025 засудженому ухвалою Ковельського міськрайонного суду у справі №159/2752/25 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення у зв`язку з його передчасністю, адже засуджений на той момент не відбув строку призначеного судом покарання.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.

Суд заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України (далі КК України) до осіб, що зокрема відбувають покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув не менше 3/4 строку покарання призначеного за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Отже, для застосування вимог ч. 2 ст. 81 КК України суду необхідно встановити як відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, так і наявності обставин, які свідчать про виправлення засудженого.

Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений 03.05.2024 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 роки за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який є особливо тяжким злочином, вчиненим умисно. До строку відбутого покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.12.2023 з розрахунку один день тримання під вартою за один день тримання в дисциплінарному батальйоні.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений фактично відбув покарання 1 рік 6 місяців 13 днів, тобто більше ніж 3/4 його строку.

Те, що засуджений став на шлях виправлення, підтверджується його службовою карткою, відповідно до якої заходи стягнення до нього не застосовувались, він зарахований до списків тих хто виправляється 31.03.2025, а також до нього двічі застосовувались заохочення 31.12.2024 та 30.05.2025; його службовою характеристикою, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , у якій зазначено, що засуджений характеризується позитивно, як дисциплінований і працьовитий військовослужбовець, до виконання своїх функціональних обов`язків ставиться відповідально, поведінкою та ставленням до роботи доводить своє виправлення, готовий до виконання завдань за призначенням.

В матеріалах особової справи відсутні документи, які б спростовували висновки суду про виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

З Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.05.2025 засудженому відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у зв`язку з тим, що на час його розгляду засуджений ще не відбув 3/4 його строку.

На переконання суду зазначений у ст. 539 КПК України строк встановлений для того, щоб засуджений міг довести своє виправлення сумлінною поведінкою та працею, та отримати ще, одну можливість реалізувати своє право на умовно-дострокове звільнення.

У випадку ОСОБА_5 відмова у задоволенні його клопотання не була спричинена висновками суду про те, що він не довів своє виправлення, а спричинена виключно передчасністю його звернення з клопотанням до суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, із застосуванням принципу верховенства права.

А тому, на переконання суду, застосування судом шестимісячного строку визначеного ч. 7 ст. 539 КПК України, порушило б законні права засудженого та не відповідало б принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування призначеногойому покарання, наслідком чого стане повернення засудженого до виконання ним військових обов`язків, що відповідатиме інтересам суспільства в умовах воєнного стану.

Керуючись статтями 81 КК України, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі статті 81 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного 03.05.2024 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 4 ст. 408 КК України, умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 5 (п`ять) місяців 17 (сімнадцять) днів тримання в дисциплінарному батальйоні.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1