Справа №766/6618/25
н/п 1-кс/766/3648/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтування клопотання.

У проваджені СВ Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000446 від 05.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_4 , 02.04.2025 року в період часу з 12:00 год. по 14:00 год., перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу до майна таємно для оточуючих вчинив крадіжку термоміксера торговельної марки «VORWERK» моделі «Thermomix Typ 3300-1», а також телевізора торговельної марки «GRUNDING» моделі «22 VLE 5421 SG», що належать потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 3115 грн. 03 коп. (три тисячі сто п`ятнадцять гривень три копійки).

Підозра ОСОБА_8 обґрунтовується наявними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 04.04.2025; протоколами огляду місця події від 04.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом огляду вилучених в ході огляду місця події предметів від 08.04.2025; висновком судово-товарознавчої експертизи № 1935-34-25 від 29.04.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 08.04.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно статті 12КК України є тяжким і санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу обумовлена наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, першим ризиком, передбаченим п. 1 ст. 177 КПК України, є ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Відтак, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Другим ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності є ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які на цей час ще не встановлені слідством.

Третім ризиком, передбаченим п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, є ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_8 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, під загрозою можливого покарання, та враховуючи те, що йому відоме місце проживання потерпілого, а також свідків може почати впливати на них.

Серед обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені ст.178 КПК України а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Так, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час проживання на території села Посад-Покровське, Херсонського району, Херсонської області, зарекомендував себе посередньо. Спиртними напоями не зловживає. Схильний до крадіжок. Скарг від сусідів та односельчан не надходило. До кримінальної відповідальності не притягувався. Фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На обліку у нарколога, психолога не перебуває.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- п. 1 вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення,

- п. 2 тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється.

Таким чином, відносно ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження №0000446 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, оскільки заявлені ризики, перераховані вище, виправдовують застосування саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 3 ст. 199 КПК України та обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана йому у разі визнання його винним у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, а також можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки вказані особи, знайомі між собою, у такому випадку є обґрунтованою необхідність застосування запобіжного заходу саме у виді особистого зобов`язання.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на необґрунтованість підозри, оскільки обставини, викладені у повідомленні про підозру, не відповідають фактичним обставинам справи та не відповідають дійсності. 02 квітня 2025 року його підзахисний був введений в оману тим фактом, що надається гуманітарна допомога, серед якої був і телевізор, тому взяв його і приніс додому. Наступного дня він вже дізнався, що телевізор належить іншій особі ОСОБА_7 , і дізнавшись про це одразу ж повернув йому цю річ. Органом досудового розслідування лише 5 квітня було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Таким чином, умислу вчиняти крадіжку у його підзахисного не було, він щиро вважав цей телевізор гуманітарною допомогою, а отже підозра є необґрунтованою. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний пояснив, що все своє життя проживає у с. Посад-Покровське Херсонського району Херсонської області і ніколи із села не виїжджав. Щодо обставин події пояснив, що 02.04.2025 у селищі відбувалася роздача гуманітарної допомоги, приїхала фура і розклали різні речі у дворі ОСОБА_12 , у тому числі побутову техніку, велосипеди, одяг. Потім запустили людей у двір, він взяв речі для своїх дітей, телевізор, монітор якого був без пульта та кабелів, все це лежало біля купи з іншими речами гуманітарної допомоги, також взяв м`ясорубку, крім, побутової техніки взяв і одяг. За вказані речі ніде не вимагали підпису. Разом з ним брали речі з гуманітарної допомоги й інші односельці, при цьому ніхто ніде не розписувався за отримане. 03.04.2025 ОСОБА_12 приїхав разом із головою до нього додому, запитали чи брав він телевізор, що він підтвердив, після чого попросили повернути телевізор, бо це нібито особистий телевізор ОСОБА_12 , який він виніс з будинку на двір, пояснили, що якщо ОСОБА_13 поверне телевізор, то претензій до нього ніхто мати не буде, він одразу ж і повернув телевізор. На ранок 04.04.2025 приїхали поліцейські, пояснили, що він неправильно передав телевізор і необхідно оформити все письмово, повезли його до сільської ради, де надали на підпис документи, підозрюваний підписав їх, не читаючи. Поліцейські продиктували пояснення від його імені, він їх також написав. Оскільки має освіту 8 класів, то і не зрозумів що підписує, а суть написаного ніхто не пояснював. В той же день ввечері поліція приїхала до сільради, викликали близько 16-00 години ОСОБА_13 , взяли у нього відбитки пальців, аналізи ДНК, підписали документи і сказали чекати виклику до суду. Щодо заявлених ризиків, то пояснив, що одружений вже 27 років, все життя прожив в с. Посад-Покровське, нікуди не виїжджав і не має наміру виїжджати, проживає там разом із матір`ю, дружиною, донькою та онуками. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000446 від 05.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Версію обставин вчинення ОСОБА_4 правопорушення викладено у клопотанні.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення стороною обвинувачення надано докази, зібрані у кримінальному провадженні, досліджені у судовому засіданні та під час прийняття слідчим суддею процесуального рішення.

Захисник посилався на необґрунтованість підозри, мотивуючи тим, що підозрюваний був введений в оману щодо характеру предметів, оскільки вони були визначені як гуманітарна допомога. Підозрюваний взяв відкрито речі на подвір`ї видачі гуманітарної допомоги, вважаючи їх саме гуманітарною допомогою, а коли 02.04.2025 йому пред`явили претензії щодо них, він їх зразу ж і повернув.

Слідчий суддя з огляду на обставини, викладені у документах, доданих до клопотання, пояснення підозрюваного, вважає, що ці обставини є дещо дивними та нелогічними. Побутові речі взяті підозрюваним, знаходились разом з купою інших речей гуманітарної допомоги на подвір`ї ОСОБА_12 . Згідно показів ОСОБА_12 викрадені речі належать йому. Він їх виніс з будинку на подвір`я, а в будинок заніс предмети гуманітарки (спеціального медичного обладнання) для зберігання. Трохи незвичне місце для зберігання телевізора та м`ясорубки подвір`я. Та й місця для спеціального медичного обладнання, про розташування якого в своєму будинку зазначає у показаннях ОСОБА_12 , шляхом винесення панельного телевізора та міксера ніби вивільнилось небагато.

Але є заява про кримінальне правопорушення ОСОБА_12 , де він вказує про викрадення речей невідомою особою, є його показання щодо позбавлення його майна, і всі ці обставини мають бути перевірені в ході досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважає передчасним ставити питання про необґрунтованість підозри.

У клопотанні зазначено ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурор, зазначивши про ризик переховуватися від органу досудового слідства, не зазначив жодної дії підозрюваного, яка б вказувала на існування намірів підозрюваного переховуватися від слідства та покинути місце свого проживання. Ризик переховування у клопотанні обґрунтований тяжкістю покарання. Суворість покарання є однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування. Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

У клопотанні ризик переховування обґрунтовано тим, що підозрюваний може переховуватися, оскільки «підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення від п`яти до восьми років». Тобто, ризик втечі обґрунтовується не якимись фактичними обставинами, а фактом вчинення кримінального правопорушення. Із твердження прокурора слідує, що, оскільки вчинив злочин, то може і ухилятися.

Інших обставин на підтвердження ризику втечі прокурором не було зазначено.

На переконання слідчого судді найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58.

Із врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що ризик переховування від слідства та суду відсутній. На відсутність такого ризику вказують обставини життя підозрюваного. Так, підозрюваний має родину, яка складається з членів сім`ї декількох поколінь (мати, дружина, дочка, онуки), з якою проживає разом, що свідчить про його дуже міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний все життя проживає в одному населеному пункті, нікуди з нього не виїжджав, офіційно не працевлаштований, має непостійний дохід, що не дає можливості забезпечити матеріальну сторону організації переховування від органів слідства чи суду.

Наявність обставин чи фактів, які б свідчили про дії підозрюваного, пов`язані із його ухиленням від слідства чи суду, прокурором у судовому засіданні не зазначено.

Прокурором жодним чином не було зазначено де може переховуватися підозрюваний, чи є в нього матеріальні ресурси для цього, що є необхідним для організації переховування.

Із урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, даний ризик не знайшов свого підтвердження.

Поведінка підозрюваного у судовому засіданні, матеріали, додані до клопотання, свідчать про належне ставлення до своїх обов`язків.

Щодо зазначеного ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя вважає абсурдним зазначення вказаного ризику прокурором.

Незрозуміло що саме може знищити підозрюваний! Предмети кримінального правопорушення вилучені і передані на зберігання потерпілому. Про щось інше у клопотанні не йдеться. Тобто у клопотанні незрозуміло для чого слідчий просто процитував норму КПК України.

Ризик вчинення підозрюваним тиску на свідків та потерпілого слідчий з прокурором обґрунтували дуже узагальнено та формально, а саме, що підозрюваний «під загрозою можливого покарання, та враховуючи те, що йому відоме місце проживання потерпілого, а також свідків може почати впливати на них».

Разом з цим, зазначивши про ризик впливу на свідків, прокурор не зазначив на кого конкретно із свідків може впливати підозрюваний, в чому цей вплив може полягати та які наслідки це матиме для кримінального провадження. Адже підозрюваний не заперечує, що взяв речі, але після пред`явлення претензії потерпілим зразу ж і повернув їх. То для чого та з якою метою тиснути на свідків, потерпілого.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що не існує жодного із заявленим прокурором ризиків.

Підозрюваний має намір доводити свою невинуватість, має захисника, а тому він заінтересований у проведенні слідства, а відповідно і участі у слідчих діях.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.131 КПК України, запобіжні заходи є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурором не було доведено потребу досудового розслідування у застосуванні до підозрюваного такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, не було доведено, що застосуванням такого запобіжного заходу може бути виконане якесь завдання при досудовому розслідуванні.

Слідчий у клопотанні детально виклав зміст ст.178 КПК України.

Слідчий суддя з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, зазначених у ст.178 КПК України, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити слідчому СВ Відділення поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1