Справа № 375/758/25
Провадження № 1-кп/375/135/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Рокитне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 21.01.2025 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, працездатного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року близько 11 год. 40 хв., маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_6 перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , у якої обвинувачений попросив в борг алкогольних напоїв - горілки, на що остання відмовилась надати йому в борг горілки. Після чого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння смерті останній. Перебуваючи у веранді вказаного домоволодіння, з метою реалізації умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, взявши у праву руку молоток, який мав при собі, спрямував його в область голови потерпілої та наніс, тримаючи зазначений молоток у правій руці, два удари по голові ОСОБА_8 , від яких остання впала на підлогу веранди. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 взяв у праву руку кухонний ніж, який мав при собі у кишені одягнутої на ньому куртки, та наніс цим ножем два удари в область шиї ОСОБА_8 справа і зліва, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді двох колото-різаних ран на шиї з ушкодженням органів та судин шиї, що призвело до гострої крововтрати, внаслідок чого остання померла на місці.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: дві поверхневі рани на чолі зліва та в лівій тім`яно-скроневій ділянці, дві колото-різані рани на шиї справа та зліва, колото-різана рана в ділянці лівого надпліччя, поверхнева різана рана на 4-му пальці лівої китиці

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 41/д від 21.02.2025 року смерть ОСОБА_8 настала від колото-різаних ран шиї з ушкодженнями органів та судин, що призвело до гострої крововтрати. При дослідженні трупа були виявлені тілесні ушкодження: дві поверхневі рани на чолі зліва та в лівій тім`яно-скроневій ділянці, дві колото-різані рани на шиї справа та зліва, колото-різана рана в ділянці лівого надпліччя, поверхнева різана рана на 4-му пальці лівої китиці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися у вбивстві потерпілої ОСОБА_8 , тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд кваліфікує за ч. 1 ст.115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину так, як це викладено в обвинувальному акті та надав покази, що 19 січня 2025 року вживав алкогольні напої. Наступного дня, 20 січня 2025 року приблизно о 11 годин 40 хвилин прийшов до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов до веранди вказаного домоволодіння та попросив у ОСОБА_8 в борг алкогольних напоїв горілки, на що остання відмовила. Після чого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, в результаті якого у нього виник умисел на заподіяння смерті останній, тому взяв у праву руку молоток, який мав при собі, спрямував його в область голови потерпілої та наніс, тримаючи зазначений молоток у правій руці, два удари по голові ОСОБА_8 , від яких остання впала на підлогу веранди. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 взяв у праву руку кухонний ніж, який мав при собі у кишені одягнутої на ньому куртки, та наніс цим ножем два удари в область шиї ОСОБА_8 справа і зліва, внаслідок чого остання померла. Після чого забрав молоток та ніж, замотав їх у тряпку та пішов додому. Коли виходив забрав у веранді 3 л горілки, в кімнати будинку не заходив, прикрив за собою вхідні двері і пішов по вулиці в сторону свого місця проживання. Молоток та ніж викинув по дорозі за перехрестям біля заброшеної хати. Після того, як прийшов до себе додому, переодягнувся, у своїй хаті залишив одяг, в який був одягнутий, випив за два рази 300 гр горілки та пішов на електричку, якою поїхав у м. Київ. Пізніше був затриманий працівниками поліції. Працівникам поліції розповів обставини злочину, до затримання думав добровільно здатися працівникам поліції, але не зробив цього. Вину визнає повністю.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, з`ясуванням думки потерпілої та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обставини злочину їй невідомі, проте своїми діями обвинувачений лишив життя найдорожчу їй людину - її матір. Це непоправна втрата для неї. Враховуючи похилий вік матері та дії обвинуваченого, вважає, що обвинувачений вбив її з особою жорстокістю. Вказала, що не заявляла цивільний позов, оскільки вважає, що жодне відшкодування матеріальної та моральної шкоди не зможе компенсувати їй втрату матері. Також заявила, що обвинувачений ані словами, ані своїми діями не проявив щирого каяття, навіть не попросив у неї вибачення. Вона не може розцінювати його слова, сказані ним єдиний раз під час судового засідання, що він розкаюється, як щире каяття та вважає ці слова формальними. Обвинуваченого не пробачає, оскільки він навіть не вибачився та пробачення не просив.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого обвинувачення проти ОСОБА_6 та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що останній вину визнав повністю, не просив вибачення у потерпілої за вчинені ним дії, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що вона не прийняла вибачення обвинуваченого, не пробачила його, оскільки він не розкаюється та не вибачався перед нею.

Разом з тим, суд вважає, що відсутня обставина відповідно до ст. 65 КК України, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 - щире каяття.

Так, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Як під час судового розгляду, та і як вбачається з матеріалів обвинувального акту, та в ході досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 не були спрямовані на визнання своєї вини, висловлення щирого жалю про вчинене, негативної оцінки злочину, дії обвинуваченого відразу після вчиненого ним кримінального правопорушення, який покинув потерпілу ОСОБА_8 , не надав їй допомоги, не викликав ШМД, викинув молоток та ніж, змінив одяг та поїхав електричкою зі станції Рокитне в інший населений пункт, а саме в м. Київ, що суд розцінює як спробу приховатися від органів досудового розслідування та намір уникнути покарання за вчинений особливо тяжкий злочин.

Більше того, факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження, як і факт посилання суду в мотивувальній частині на активне сприяння розкриттю злочину.

Суд звертає увагу, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані про зміни в ціннісних пріоритетах та способі життя. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім (Аналогічна думка викладена в Постанові ВС від 14 листопада 2022 року № 640/3693/15-к). Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_6 не надав допомоги потерпілій ОСОБА_8 , покинув її, не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї вини, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття. Отже, підстави для визнання судом обставиною, яка пом`якшує покарання - щирого каяття відсутні.

Обставинами, які обтяжують його покарання у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, відбував покаранняв місцях позбавлення волі, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, за місцем реєстрації не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, на військовому обліку не перебуває.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засад співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність двох обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілої, приймаючи до уваги визнання вини у скоєнні злочину під час судового розгляду та відсутності критичного сприйняття своєї поведінки та усвідомлення протиправності та соціальної небезпеки своїх діянь, суд погоджується з думкою прокурора та вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст.115 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 11 років.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2025 року по 28 липня 2025 року включно, а початок строку відбування покарання визначити з дати ухвалення вироку, а саме 29 липня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що на підставі ухвал слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 22.01.2025 року, 24.01.2025 року накладено арешти на майно, яке в подальшому визнано речовими доказами, а розгляд провадження завершено, то арешти на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягають скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Разом з цим, суд виключає з числа речових доказів дактилокарту ОСОБА_6 , оскільки стороною обвинувачення документально не підтверджено, що ця річ відповідає критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України. Отже, суд не вирішує його долю, як долю речового доказу, у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта, які є документально підтвердженими, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 363-368, 370, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня проголошення вироку, а саме 29 липня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 попереднє ув`язнення починаючи з 22 січня 2025 року по 28 липня 2025 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням судово-дактилоскопичної експертизи № СЕ-19/111-25/11775-Д від 26.02.2025 в сумі 2 387 грн. 70 коп., № СЕ-19/111-25/11263-Д від 21.02.2025 в сумі 3 183 грн. 60 коп., а всього 5 570 гривень 80 копійок (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 80 копійки.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 24 січня 2025 року після набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- 3 (три) змиви РБК із поверхні дверей холодильника, поміщені до паперових конвертів коричневого кольору з відповідними написами та підписами, 3 (три) змиви РБК із підлоги веранди, поміщені до паперових конвертів коричневого кольору з відповідними написами та підписами, змив РБК із стіни з лівого кута у приміщенні веранди, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, змив РБК із поверхні вхідних дверей із зовнішньої сторони, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, змив ДНК з внутрішньої частини ручки вхідних дверей, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, змив ДНК з наружної ручки вхідних дверей в будинок, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, змив РБК з ручки вхідних дверей із зовнішньої сторони, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, недопалок із подвір`я будинку, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, 9 пляшок із яких 3 полімерні та 6 скляних з поліетиленового пакету в дворі будинку біля приміщення веранди, поміщені до картонної коробки з відповідними написами та підписами, фрагмент клейонки із слідами РБК із столу, що розташований у веранді будинку, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, фрагмент тканини (скатертини) зі слідами РБК із столу веранди будинку, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, таблиця до протоколу ОМП зі слідами папілярних ліній, поміщена до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, фрагмент тканини зі слідами РБК з газової плити у веранді будинку, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, два предмети зовні схожі на ножі зі столу у веранді будинку, поміщені до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, 4 (чотири) ручки із підвіконня веранди, поміщені до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, дві чарки зі підвіконня веранди будинку, поміщені до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 539 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - знищити;

- пластикову пляшку об`ємом 0,5 літра з етикеткою «Coca Cola» із вмістом прозорої рідини з різким запахом, поміщено до картонної коробки коричневого кольору з відповідними написами та підписами, пара рукавиць помаранчевого кольору зі слідами забруднення, поміщені до паперового конверту коричневого кольору, спортивні штани синього кольору зі слідами РБК, поміщено до картонної коробки коричневого кольору відповідними написами та підписами, сікатор чорного кольору, поміщений до паперового конверту коричневого кольору, пара взуття чорного кольору зі слідами забруднення поміщена до картонної коробки коричневого кольору, які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 537 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - знищити;

- два кухонні ножі, поміщенні до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції б/н без визначеної дати про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - знищити;

- пластикову пляшку об`ємом 0,5 літра з етикеткою «Pepsi» з вмістом рідини прозорого кольору, поміщено до паперового конверту коричневого кольору, два скляні стакани помаранчевого та синього кольору упаковані в два окремі паперові конверти коричневого кольору, предмет зовні схожий на ніж, поміщений до паперового конверту коричневого кольору, які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 538 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - знищити;

- господарський ніж зі слідами речовини бурого кольору, поміщений до картонної коробки з відповідними написами та підписами, рушник зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, предмет-молоток з дерев`яною руків`ям зі слідами речовини бурого кольору до картонної коробки з відповідними написами та підписами, які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 57 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - знищити;

- куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, поміщено до картонної коробки коричневого кольору з відповідним написами та підписами, три змиви речовини з куртки чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, поміщені до трьох конвертів коричневого кольору з відповідним написами та підписами, сумку клітчату синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідним написами та підписами, штани чорного кольору, поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідним написами та підписами, які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 56 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - знищити;

- кофту білого кольору зі слідами РБК у вигляді плями на її передній частині, поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, сумку білого кольору зі слідами РБК, поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідним написами та підписами, чоботи чорного кольору зі слідами РБК у вигляді бризків на її зовнішній поверхні, поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 536 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - знищити;

- мобільний телефон темно-сірого кольору марки «NOUS», поміщений до спеціального пакету № 7191172, мобільний телефон чорного кольору марки «BLAK FOX», поміщений до спеціального пакету № 7191171, що належать ОСОБА_9 , які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 537 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - повернути власнику ОСОБА_9 ;

- зошит з рукописними написами в ньому, з написом «ОRIGINAL» зі столу у веранді, поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами та підписами, мобільний телефон зеленого кольору марки «SIGMA», поміщений до спеціального пакету WAR1189777, що належать потерпілій ОСОБА_5 , які поміщені до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 539 від 24.01.2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000024, - повернути власнику потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1