Справа № 405/922/25
провадження № 1-кс/405/490/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, яку обґрунтовує наступним.

13.02.2025 о 15 год. 08 хв. йому вручено під підпис відповідь начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенцірній сферах Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 на звернення від 29.01.2025, згідно якої, під час особистого прийому прокурором Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_3 надано роз`яснення вимог законодавства України та Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів в ДКСВ України, щодо отримання кореспонденції від органів державної влади, суду та правоохоронних органів в умовах слідчого ізолятора та не взято до уваги порушення його прав та свобод, які мають ознаки ст. 163 КК України. Роз`яснено заявнику порядок оскарження такого рішення прокурора.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити. Додатково вказав, що звернувся з заявою про вчинення злочину за ст. 163 КК України, щодо порушення таємниці листування; його звернення до судів та інших державних органів не надходять; про відповідь прокурора його належним чином не повідомили.

Прокурор заперечив відносно задоволення скарги на вказав, що звернення ОСОБА_3 від 29.01.2025 надійшла до Кіровоградської обласної прокуратури 04.02.2025, це звернення передано на розгляд прокурору ОСОБА_7 , в якому ОСОБА_3 просить прийняти його на особистий прийом; прокурором О. Заморозом здійснено особистий прийом ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 просив роз`яснити порядок отримання кореспонденції, отримав від прокурора усне роз`яснення з приводу порушених питань. Листом від 07.02.2025 ОСОБА_3 надано письмову відповідь з приводу питань, які він ставив на особистому прийомі.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали, додані до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У судовому засіданні встановлено, що 04.02.2025 за вх. №3675-25 до Кіровоградської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 , зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_3 просить прокурора відділу нагляду Кіровоградської обласної прокуратури за ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор №13» прийняти його на особистий прийом в установі його тимчасового перебування.

Відповідно до Картки на усне звернення, прийняте на особистому прийомі (додаток №1 до Інструкції про порядку розгляду звернень і запитів в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора №153 від 25.06.2024), прокурором відділом протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Кіровоградської обласної прокуратури О. Заморозом здійснено особистий прийом в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_3 . В ході особистого прийому, згідно зазначених у картці відомостей, щодо отримання кореспонденції, яка надійшла на ім`я ОСОБА_3 за жовтень 2024 січень 2025 року. Вирішено на прийомі: роз`яснено вимоги ПВР СІЗО та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» щодо порядку отримання кореспонденції та копій відповідей органів державної та судової влади.

Крім цього, листом від 07.02.2025 за №20-862ВИХ-2520-2395-23 начальником відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах обласної прокуратури А. Ремезом надано відповідь щодо проведення особистого прийому за зверненням ОСОБА_3 від 29.01.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

У постанові ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Як вбачається із звернення ОСОБА_3 від 29.01.2025 він просить прийняти на особистий прийом. В ході проведення особистого прийому ОСОБА_3 роз`яснено вимоги ПВР СІЗО та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» щодо порядку отримання кореспонденції та копій відповідей органів державної та судової влади.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 стверджував, що на особистому прийому він повідомив прокурору Кіровоградської обласної прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 163 КК України. Разом з тим, заявник не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про надання ним прокурору в ході особистому прийому заяви, або відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що за своїм змістом та суттю звернення ОСОБА_3 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, та відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8