Справа № 953/9485/21
н/п 1-кс/953/6371/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000681 від 14.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 о 16:21 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_3 , в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на теперішній час належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Розгляд клопотання про арешт майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України прокурор просить проводити без повідомлення власника майна.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.

Так, в ході досудового розслідуванням встановлено, що 17.03.2021 року в м. Харкові група осіб, шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, після смерті власниці ОСОБА_5 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), заволоділи частиною будинку АДРЕСА_2 .

Прокурор зазначає, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Крім того, встановлено, що група осіб, шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, вчинили готування на незаконне набуття права власності на квартиру АДРЕСА_3 , яка належала померлому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 190 КК України готування до вчинення кримінального правопорушення у вигляді придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Так, до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення УСБУ в Харківській області, стосовно того що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 незаконно заволоділи правом власності на квартири та земельні ділянки, розташовані на території м. Київ. Відповідні відомості внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 09.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Разом з цим, 17 квітня 2025 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000681 від 14.05.2021 та матеріали кримінального провадження за №0000513 від 09.04.2025 об`єднані в одне провадження.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підробивши нотаріальний бланк договору купівлі продажу квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , надавши вказаний бланк приватному нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , яка будучи введена в оману, 17.12.2024 здійснила державну реєстрацію прав на вказану квартиру, закріпивши право власності на квартиру за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вище вказані особи використовували як підставну особу. Таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи правом власності на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, орган досудового розслідування зазначає, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (на даний час перебуває у РФ) та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_6 - визнана речовим доказом в рамках зазначеного кримінального провадження, у зв`язку із чим у слідства виникла необхідність накласти арешт на вказану квартиру, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що вважаю, що незастосування цього заходу може призвести до зникнення речового доказу, а також перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання.

При цьому, на даний час, власником вище вказаної квартири є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , та користується мобільними номерами телефону: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказана квартира є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, викликався належним чином. При цьому, в матеріалах клопотання міститься заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі (а.с. 147).

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000681 від 14.05.2021, за ознаками ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України (а.с.1в-4).

Так, у вказаному вище кримінальному провадженні повідомлено про підозру: 27.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018); 27.03.2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.14 ч.5 ст.190 КК України; 27.03.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018).

Згідно наданих матеріалів, на теперішній час стороною обвинувачення доведено та підтверджено документально в межах даного кримінального провадження, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підробивши нотаріальний бланк договору купівлі продажу квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , надавши вказаний бланк приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , яка будучи введена в оману, 17.12.2024 здійснила державну реєстрацію прав на вказану квартиру, закріпивши право власності на квартиру за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вище вказані особи використовували як підставну особу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 440997006 від 26.08.2025, ОСОБА_4 на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 62, житловою площею (кв.м.): 42.5, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) (а.с. 39).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, та накладання арешту на вказане у клопотанні майно забезпечить збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити ОСОБА_4 відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 62, житловою площею (кв.м.): 42.5, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000681 від 14.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 62, житловою площею (кв.м.): 42.5, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), шляхом заборони права на відчуження зазначеним майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1