У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002299 від 08.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на:

- Мобільний телефон марки «Xiaomi 5G" модель М2101К9G імеі НОМЕР_1 ;

- Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 plus;

- Мобільний телефон марки IPHONE 15 Pro Max S/N НОМЕР_2 імеі НОМЕР_3 ;

- Ноутбук марки НР PROBOOK 650 G1 serial 5CG528/K7K чорного кольору із зарядним пристроєм, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002299 від 08.08.2023 року, за ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що території Солом`янського району м. Києва, група невстановлених осіб вчиняють шахрайське заволодіння коштами потерпілих з використанням електронно-обчислювальної техніки, чим спричиняють шкоду

Так, встановлено, що невідомі особи орендують офісні приміщення під так звані «колл-центри» на території обласних адміністративних центрів України, а також інших міст, обладнавши їх необхідною комп`ютерною та периферійною технікою, підібрали та продовжують підбирати осіб із відсутністю моральних принципів та готових до вчинення шахрайських дій відносно інших осіб, проводять навчання щодо виконання психологічних прийомів для досягнення мети, а саме заволодінні коштами осіб з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Співробітники даного так званого «колл-центру», щоденно, під виглядом участі в он-лайн торгах валютними парами (бінарні опціони), використовуючи спеціально створені для цього он-лайн ресурси, здійснюють шахрайські дії відносно осіб, які мешкають на території України та країн Європи, шляхом зв`язку за допомогою Інтернет та ІР - телефонії.

За схемою, потенційному клієнту пропонується прийняти участь в торгах, шляхом відкриття спеціального демо-рахунку, де організаторами створюється імітація успішних торгів. Після цього, особу вмовляють на відкриття реального рахунку при цьому з клієнтами працюють оператори офісу, які націлюють їх на внесення якомога більших сум грошових коштів, аргументуючи це більшою вірогідністю здобуття прибутку. Для досягнення цієї мети, зловмисники використовують заздалегідь прописану схему психологічного впливу на потерпілого. Вклавши грошові кошти, потерпілі не мають можливості ані отримати будь-який прибуток, ані зняти такі кошти назад, оскільки по факту ніякі торги не відбуваються, а грошові кошти шахрайським шляхом присвоюються даною групою осіб.

Отримані злочинним шляхом кошти перераховують на підконтрольні банківські рахунки, після чого конвертуються різними платіжними системами в готівку та криптовалюту, та привласнюються учасниками вчинення злочинних дій із розподілом, який заздалегідь обумовлюється такими особами.

Для максимальної конспірації та унеможливлення документування злочинних дій, члени організації в своїй діяльності використовують VDS, VPS сервера та VPN сервіси для анонімізації дій в мережі Інтернет.

Окрім цього, використовується спеціалізоване обладнання телефонного зв`язку (VoIP телефонія - віртуальні АТС) .

Зокрема, зазначена група осіб, своїми умисними діями, які в тому числі можуть бути спрямовані на дестабілізацію ситуації в Україні в цілому, продовжує вчиняти злочини в умовах воєнного стану, що становить особливу суспільну небезпеку. Зазначені «колл-центри» мають розгалужену систему по всій території України з центральним офісом в м. Києві з якого координується діяльність та здійснюється набір працівників.

Разом з тим, оперативними співробітниками ДКІБ СБУ, на виконання доручення встановлено працівників т.зв. «колл-центрів» на території м. Києва, які усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки продовжують здійснювати протиправну діяльність направлену на заволодіння грошовим коштами шляхом зловживання довірою громадян.

В подальшому, 26.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено:

- Мобільний телефон марки «Xiaomi 5G" модель М2101К9G імеі НОМЕР_1 ;

- Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 plus;

- Мобільний телефон марки IPHONE 15 Pro Max S/N L7V476Q61P імеі НОМЕР_3 ;

- Ноутбук марки НР PROBOOK 650 G1 serial 5CG528/K7K чорного кольору із зарядним пристроєм.

30.04.2025 слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 у справі № 760/11429/25 клопотання про арешт мана повернула на доопрацювання з встановленим строком сімдесят дві години для усунення недоліків. Ухвалу фактично було отримано 14.05.2025.

Таким чином, вказані речі та техніка можуть мати доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, оскільки як в окремих випадках так й загалом можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, шкідливого програмного забезпечення та інші інформаційно-цифрові сліди, які в сукупності підтверджують факт вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, для встановлення якого необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу так як для встановлення інформаційного сліду потрібні відповідні комп`ютерно-технічні знання та відповідне обладнання з програмним забезпеченням.

Вищевказана комп`ютерна техніка використовується у злочинній діяльності та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки у своїй сукупності та поєднанні є робочим місцем оператора, у зв`язку із чим, виникла необхідність у призначенні комп`ютерно-технічних експертиз у кримінальному провадженні, у тому числі з метою вилучення інформації, що міститься у вказаних речах.

На підставі вищевикладеного, з метою збереження речового доказу, та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, просив накласти на арешт на вказане майно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечував щодо накладення арешт на майно з підстав його необґрунтованості. Посилався на відсутність надання дозволу вилучати вказану техніку з огляду на надання паролю доступу до телефону власником майна, а також відсутності належного обґрунтування підстав накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що у провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002299 від 08.08.2023 року, за ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

26.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено:

- Мобільний телефон марки «Xiaomi 5G" модель М2101К9G імеі НОМЕР_1 ;

- Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 plus;

- Мобільний телефон марки IPHONE 15 Pro Max S/N L7V476Q61P імеі НОМЕР_3 ;

- Ноутбук марки НР PROBOOK 650 G1 serial 5CG528/K7K чорного кольору із зарядним пристроєм.

Ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук за вказаною адресою було надано дозвіл на виявлення та вилучення системних блоків персональних комп`ютерів, планшетів, моноблоків і т.і., а також на виявлення та вилучення мобільних терміналів, сім-карт та карткоутримувачів та іншого обладнання. Вказано, що за даними досудового розслідування ОСОБА_6 є співучасником протиправного механізму, яка маючи у своєму підпорядкуванні групу невстановлених на теперішній час осіб, які мають технічні навички здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних систем.

26.04.2025 постановою слідчого вилучені предмети визнано речовими доказами.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі є знаряддям злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можуть містити на собі доказ вчинення кримінального правопорушення, шкідливого програмного забезпечення та інші інформаційно-цифрові сліди.

Отже вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

На підставі викладеного посилання представника власника майна на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вилучене майно критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, представником власника майна не надано та слідчим суддею не встановлено.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3,4 ст. 190 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0002299.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002299 від 08.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 26.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Мобільний телефон марки «Xiaomi 5G" модель М2101К9G імеі НОМЕР_1 ;

- Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 plus;

- Мобільний телефон марки IPHONE 15 Pro Max S/N L7V476Q61P імеі НОМЕР_3 ;

- Ноутбук марки НР PROBOOK 650 G1 serial 5CG528/K7K чорного кольору із зарядним пристроєм.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1