ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2437/25
Номер рядка у звіті 21
10 червня 2025 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, непрацездатних осіб на утриманні не має, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом, ліквідатором чи постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником АТО (ОСС) не є, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_3 25 січня 2025 року близько 18:30 год., перебуваючи в в літній кухні на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно в порушення положень ст. 3, ст. 28 Конституції України, п. 3 ст. 1, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запорбігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи свої дії та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , яка є його співмешканкою, умисно наніс потерпілій один удар ножем, який тримав у правій руці, в область грудної клітки, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у виді непроникаючого різаного поранення грудної клітки, яке виникло від дії предмета, що володіє властивостями гострого ріжучого, яке відповідно до висновку експерта № 05-8-01/45/108 від 12.03.2025 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
Частиною 1 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України.
Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву, яка додана до обвинувального акту, в якій остання висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_3 у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнає встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за відсутності обвинуваченої ствердив його захисник адвокат ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується негативно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що є раніше не судимим.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 грн.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України, є необхідним та достатнім для ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 370-374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
-кофту білого кольору в сейф-пакеті QHY0118203, светр чорного кольору, светр із змішаного трикотажного полотна червоного та чорного кольорів, що поміщені до сейф-пакету QHY0118204, що передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, повернути законному власнику;
-два ножі в паперовій коробці, яку поміщено до сейф-пакету QHY0118202, паперовий конверт з написом «Об`єкт №1», в якому знаходяться сліди крові на руків`ї ножа та зразок крові на марлі потерпілої ОСОБА_4 , один ніж у паперовій коробці, опечатаній паперовою биркою з пояснювальним написом, що передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1