Провадження № 1-кс/641/1287/2025 Справа № 641/4152/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000161 від 04.05.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Слобідського районного суду м. Харкова 25.08.2025 року надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 14.08.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000161 від 04.05.2024 року, в якій заявник просить вказану постанову скасувати, матеріали кримінального провадження повернути до СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що в провадженні дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 перебували матеріали кримінального провадження №0000161 від 04.05.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені згідно ухвали Комінтернівського районного суду міста Харкова, справа №641/2416/24 від 24.04.2024 за зверненням від 10.04.2024 року громадянина ОСОБА_3 , щодо протиправних насильницьких дій та погроз вбивством відносно нього та членів його родини. Так, 02 березня 2024 року близько 13 години 26 хвилин, ОСОБА_3 забрав свою дитину з тренування та привіз додому за адресою: АДРЕСА_1 . Для наведення порядку та ладу у приміщенні він взявся прибирати коридорне приміщення, взявши засоби прибирання, котрі купувала прибиральниця на спільні кошти мешканців першого поверху, коли підступно ззаду до нього зі спини підбіг чоловік на ім`я ОСОБА_6 , та двічі вдарив кулаком у область його потилиці (шия та основа черепу), по голові, завдавши йому тілесні ушкодження, від яких йому стало дуже боляче, він відчув запаморочення, а коли прийшов до свідомості викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Побачивши ОСОБА_6 , який почав тікати, ОСОБА_3 сказав йому, що за такі дії він буде нести кримінальну відповідальність. ОСОБА_6 при цьому погрожував його зарізати та вбити, ці слова ОСОБА_3 сприймав як реальну погрозу своєму життю. Аудіозапис розмови (наданий дізнавачу ОСОБА_7 ) зафіксував висловлювання вказаної особи з погрозами позбавити ОСОБА_3 життя, запис долучений до матеріалів кримінального провадження щодо розслідування вказаних подій. Фоноскопічної експертизи щодо дослідження аудіо файлу з погрозами вбивством від ОСОБА_8 не було проведено. Однак вбачається, що подія спричинення 02 березня 2024 ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , є окремим епізодом в ряді протиправних дій відносно родини захисника, в тому числі відносно неповнолітніх дітей, що були вчинені в групі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та невстановленими особами на даний час, які керували їх діями та фінансували їх протиправну діяльність. На адресу ОСОБА_3 надійшов витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000162 від 08.08.2024 року за ч.2 ст. 398 КК України за заявою від 11.04.2024 року щодо погроз вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо захисника та його близьких родичів, а також спричинення тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаної з наданням правової допомоги. Підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за СВ ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області. Постановою прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000162 від 08.08.2024 р. за ч.2 ст. 398 КК України та матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000161 від 04.05.2024 р. за ч.1 ст. 129 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження №0000161 (як раніше розпочате). Щодо проведення досудового розслідування за ч.2 ст. 398 КК України допити, проведені оперативним співробітником ОСОБА_10 18.10.2024 року, стосувалися встановлення місця знаходження ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , були допитані свідок ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , і, як вбачається з протоколів їх допитів, ці свідчення повністю ідентичні, співпадають між собою, написані однією і тією ж особою, і містять лише оціночні судження, без фактичних даних, або відомостей про обставини кримінального провадження, що підлягають встановленню або доказуванню. При ознайомленні з матеріалами провадження 22.08.2025 року у томі №3 знаходяться лише матеріали листування прокуратури та допити осіб, які жодного відношення до розслідування не мають, оскільки не були очевидцями події здійснення погроз в бік малолітніх дітей. Не досліджено аудіо запис фіксації погроз, не призначено додаткову судово-медичну експертизу; не проведено одночасний допит свідків для усунення протиріч.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підпримав та просив їх задовольнити.

Старший слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що в ході проведеного досудового розслідування фактів висловлювання будь-яких погроз, спричинення тілесних ушкоджень та вчинення інших протиправних дій з боку ОСОБА_16 та ОСОБА_17 щодо родини ОСОБА_3 не встановлено, а тому кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Розглянувши скаргу, оцінивши докази, подані в її обґрунтування, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000161 від 04.05.2024 року, слідчий суддя зазначає наступне.

На підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_1 , справа №641/2416/24 від 24.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України за зверненням від 10.04.2024 року громадянина ОСОБА_3 за фактом протиправних насильницьких дій та погроз вбивством відносно нього та членів його родини.

На підставі ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова, справа №646/4181/24 від 25.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 398 КК України за заявою від 11.04.2024 року щодо погроз вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо захисника та його близьких родичів, а також спричинення тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаної з наданням правової допомоги.

Постановою прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000162 від 08.08.2024 р. за ч.2 ст. 398 КК України та матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000161 від 04.05.2024 р. за ч.1 ст. 129 КК України об`єднані в одне кримінальне провадження №0000161.

Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000161 від 04.05.2024 р. доручено СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Постановою слідчого від 14 серпня 2025 року кримінальне провадження № 0000161 від 04.05.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 398 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження обґрунтована тим, що з матеріалів досудового розслідування, а саме з допиту малолітнього ОСОБА_18 , здійсненого за відео-фіксації слідчої дії, жодних погроз з боку ОСОБА_16 та ОСОБА_8 ні до нього, ні до його сестри ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надходило, окрім цього, він також не чув погрози з боку останніх у бік своїх батьків. Допитані у якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_8 повністю заперечують факти погроз з їх боку у напрямок ОСОБА_18 та його сестри ОСОБА_19 , також повністю заперечують факти погроз у напрямку ОСОБА_3 . Допитані у ході проведеного досудового розслідування сусіди та мешканці будинку АДРЕСА_2 не підтверджують фактів висловлювання погроз з боку ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у напрямку родини ОСОБА_3 . Проведеними судово-медичними експертизами № 09-686/2024 від 13.05.2024, 09-1544/2024 від 20.09.2024 наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не встановлено. На підставі вищевикладеного слідчий прийшов до висновку про відсутність у зазначеному кримінальному провадженні ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 129, 398 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (статті 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова дізнавача, слідчого, прокурора складається з:1)вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2)мотивувальної частини,яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3)резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце а час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за загальним правилом покладається на дізнавача, слідчого, прокурора.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим, дізнавачем у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Частиною першою статті 129 КК України передбачена кримінальну відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 129 КК України, виражається у погрозі вчинити вбивство, доведенні до відома потерпілого наміру винної особи позбавити потерпілого життя. При цьому склад правопорушення в діях винного, який погрожує вбивством, буде лише у разі, якщо у особи, щодо якої була висловлена погроза позбавити її життя були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Погроза може бути висловлена усно, письмово, конкретними діями, по телефону, через телекомунікаційну мережу тощо, як безпосередньо потерпілому, так і шляхом доведення до потерпілого через інших осіб чи з використанням технічних засобів передавання інформації.

Погрозою застосування фізичного насильства, в тому числі і погрозою вбивством, слід вважати залякування особи застосуванням до неї такого насильства, в тому числі і залякування її вчинити вбивство. Погроза може полягати у висловлюваннях, жестах, демонстрації зброї або предметів, що можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень, предметів, що імітують зброю, які потерпіла особа приймає за справжню зброю, чи в інших діях.

Відповідно до практики Верховного Суду (зокрема, постанова ККС ВС від 30.07.2020 у справі № 640/13838/17) для кваліфікації дій як погрози вбивством має бути доведено: наявність умислу на залякування потерпілого; конкретність та реальність погрози; сприйняття цієї погрози як такої, що дійсно може бути реалізована; наявність підстав вважати, що погрозу буде виконано.

Правова позиція Верховного Суду у справі № 761/22024/17 від 13.11.2019 чітко визначає, що для кваліфікації дій як погрози вбивством недостатньо лише суб`єктивного сприйняття особою почутого, необхідна об`єктивна реальність загрози, її безумовність і наявність суб`єкта, який дійсно здатен та має намір реалізувати цю погрозу.

Відповідно до протоколу огляду аудіозапису від 13.05.2024 року чоловіком1 в період часу 02:42-02:46 наводяться висловлювання щодо застосування фізичного насильства. Потерпілим ОСОБА_3 зазначено, що це висловлювання ОСОБА_17 з погрозами позбавити ОСОБА_3 життя. Під час допиту ОСОБА_8 зазначив, що він не погрожував ОСОБА_3 .

Слідчий суддя зазначає, що під час досудового розслідування слідчим не встановлено особу, яка здійснила ці висловлювання, не перевірено пояснення потерпілого про те, що ці висловлювання належить ОСОБА_20 , зокрема, шляхом призначення експертного дослідження цього аудіо файлу та визначення належності голосу на аудіозаписі певній особі.

Як на підставу відсутності складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, слідчий послався на показання малолітнього ОСОБА_18 , допит у якості свідків сусідів у мешканців будинку АДРЕСА_1 , однак слідчим не з`ясовано, чи були вказані особи учасниками подій, про які йдеться на аудіозаписі.

Склад злочину за ч. 2 ст. 398 КК України полягає в умисному заподіянні захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги.

Відповідно до висновку експерта № 06-1544/2024 за наслідками проведення судово-медичної експертизи наведені діагнози в судово-медичному відношенні не розцінювались у зв`язку з відсутністю додаткових/інструментальних методів дослідження, а також даних клінічного спостереження, динаміки та статусу. Таким чином, експерт вказав на недостатність документів, наданих на дослідження, для встановлення наявності або відсутності заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

При цьому, на запит слідчого від 08.08.2024 року КНП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", де проходив лікування ОСОБА_3 , відмовлено у наданні медичної документації. Однак відповідне клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчим не подавалось.

Враховуючи, що обставини, викладені в заявах щодо вчинення кримінальних правопорушень, слідчим в повній мірі не перевірені та їм не надано належної кримінально-правової оцінки, органом досудового розслідування не вжиті всі необхідні заходи для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття провадження прийнята слідчим передчасно, а тому підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню до СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування, при проведенні якого потрібно виконати усі необхідні слідчі дії для повного та об`єктивного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись статями 220, 303-307, 309, 372 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.08.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000161 від 04.05.2024 року скасувати.

Повернути матеріали кримінального провадження № 0000161 від 04.05.2024року до СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 29.08.2025 року о 15-45.

Слідчий суддя ОСОБА_1