Справа № 521/5260/25
Номер провадження:1-кс/521/2227/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

03 липня 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000246 від 18.03.2025 року.

Прізвище, ім`я і по батькові, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце реєстрації:

ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Саханське, Роздільнянського району, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся слідчий відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити докази; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, наводячи підстави на підтримку своєї позиції.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 , здійснював незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

За даним фактом 27.06.2025 року почато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0001012 та 08.04.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

У КПК України не зазначено, що розуміється під терміном «обґрунтована підозра» та за таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне звернутися до практики Європейського суду з прав людини, так як, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах клопотання доказами, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.03.2025 року; протокол допиту свідка від 18.03.2025 року; протокол ідентифікації (помітки) грошових коштів від 01.04.2025 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 01.04.2025 року; протокол про хід виконання негласної слідчої (розшукової) дії від 03.04.2025 року, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, так як може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_3 , міг вчинити правопорушення.

Необхідно зазначити, що достатність доказів для обґрунтованості підозри не повинна бути такою, щоб бути достатньою для засудження особи.

При цьому, відповідно до клопотання та матеріалів клопотання не вбачається, що сторона обвинувачення зволікає з проведенням досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 є: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, саме вказаний ризик був доведений прокурором в судовому засіданні.

У рішенні ЄСПЛ «Корнєв і Карпенко проти України» Суд зазначив, що п.3 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» містить як процесуальну, так і матеріально-правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на «посадову особу» обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини «за» і «проти» рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає.

Аналізуючи обставини «за» і «проти» позбавлення ОСОБА_3 свободи, слідчий суддя вважає, що на даний час існують такі юридичні критерії як обґрунтована підозра у скоєнні злочину, тяжкість покарання, характер скоєння злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 , що вказує на наявність ризиків переховування його від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що міцність соціальних зв`язків ОСОБА_3 не є достатнім стримуючим фактором, який свідчив би про беззаперечну відсутність ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вищезазначене свідчить про наявність обставин для тримання ОСОБА_3 під вартою.

При цьому, ризик за кримінальним провадженням був доведений прокурором у судовому засіданні, а саме ризик незаконного переховування від органу досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої, на даному етапі, підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_3 , буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_3 не переховувався від органу досудового розслідування, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що підозрюваний змінив номер телефону, про що не повідомив слідчого, на виклики слідчого не реагував, що кумулятивно свідчить про те, що він переховувався від органу досудового розслідування.

При цьому, необхідно зазначити, що наявність запобіжного заходу за іншим кримінальним провадженням, не свідчить про скоєння підозрюваним нових кримінальних правопорушень після внесення застави, так як після обрання запобіжного заходу він нових правопорушень не скоював.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання винуватим; вік 23 роки та стан здоров`я підозрюваного відсутність скарг; ступінь міцності соціальних зв`язків в місці постійного проживання підозрюваного; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України не має.

Відповідно до клопотання, орган досудового розслідування просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, проте матеріалами клопотання не обґрунтовує застосування запобіжного заходу саме на цей строк. З урахуванням обсягу слідчих дій, які необхідно провести під час досудового розслідування та ступеня обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 16 днів, в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити розмір застави.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Орган досудового розслідування просить визначити заставу у розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає, що достатнім розміром застави за вказаним кримінальним провадженням, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та встановлених ризиків, буде розмір застави у вигляді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення у клопотанні та у судовому засіданні не обґрунтувала можливість призначення підозрюваному застави у розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема наявністю у підозрюваного майна або грошових коштів на зазначену суму.

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні просить у разі внесення застави, покласти обов`язок у вигляді утримання від спілкування зі свідками та іншими особами, проте не вказує прізвища свідків. Слідчий суддя не може покласти невизначений обов`язок, тому у вказаній частині клопотання необхідно відмовити.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення, щодо обставин скоєного злочину та наявних доказів, слідчий суддя вважає за необхідне дотриматися балансу між мотивуванням судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 370 КПК України та недопустимістю розголошення відомостей досудового розслідування, що передбачено ст. 222 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

Клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 16 днів і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 03.07.2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 18.07.2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати до слідчого за вимогою;

2)повідомляти про зміну свого місця проживання;

3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1