УХВАЛА

18 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 372/2878/21

провадження № 51-7597 зр 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі (далі - Суд):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, яка подала заяви ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_6 про відвід суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду і прокурора від участі у розгляді касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року, й

установив:

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ухвалою від 26 липня 2024 року повернув скаргу ОСОБА_6 , оскільки її складено не державною мовою.

ОСОБА_6 оскаржив ухвалу слідчого судді в Київському апеляційному суді, який ухвалою від 15 серпня 2024 року повернув йому апеляційну скаргу з тих же підстав.

На судове рішення апеляційного суду ОСОБА_6 подав касаційну скаргу, розгляд якої було призначено на 7 серпня 2025 року.

Під час розгляду касаційної скарги судді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявили самовідвід з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки вони висловили свою позицію в іншому провадженні за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 6 листопада 2023 року (постанова від 24 квітня 2025 року, ухвали від 1 серпня, 21 листопада 2024 року в справі № 372/2878/21, провадження № 51 - 7597км23).

Також у провадженні ОСОБА_6 заявив відвід судді ОСОБА_3 , посилаючись на те, що він не отримав копії її окремої думки на ухвалу колегії суддів від 21 листопада 2024 року, якою матеріали провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 6 листопада 2023 року було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

7 серпня 2025 року цей склад суду задовольнив заяви про самовідвід суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та залишив без задоволення заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_3 , про що постановив ухвали.

У провадженні здійснено повторний автоматизований розподіл і визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

18, 26 і 27 серпня 2025 року до Суду надійшли заяви ОСОБА_6 про відвід указаних суддів, оскільки кожна з них уже висловила свої правові позиції в частині процесуального звернення до суду з апеляційною скаргою не державною мовою в ухвалених Верховним Судом рішеннях у провадженні № 372/2878/21, в якому оскаржувалася ухвала Київського апеляційного суду від 6 листопада 2023 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 . Тому заявник просить відвести суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від участі в цьому касаційному провадженні.

Також 18 вересня 2025 року у судовому засіданні ОСОБА_6 заявив відвід прокурору, оскільки прокурор може бути учасником касаційного провадження за умови його участі у справі в судах попередніх інстанцій та з урахуванням того, що йогоповноваження обмежені підтриманням публічного обвинувачення, наглядом за додержанням законів під час проведення досудового розслідування. Тому, на його думку, розгляд касаційної скарги має відбуватися без участі прокурора.

Заслухавши ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_5 , Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК відвід повинен бути вмотивований.

За правилами частини першої статті 81 КПК у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні і за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу), визначені частиною першою статті 75 КПК. До них належить, зокрема, наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

З усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) випливає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За першим критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до другого беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», пункт 49).

Також за суб`єктивним критерієм, особиста безсторонність суду резюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У заявах ОСОБА_6 йдеться про неможливість участі суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розгляді касаційної скарги, оскільки ОСОБА_1 раніше у складі Великої Палати Верховного Суду і суддя ОСОБА_2 у складі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловили свої правові позиції, про що свідчать ухвали від 28 серпня та 6 грудня 2024 року.

Однак зі згаданих судових рішень від 28 серпня і 6 грудня 2024 року випливає, що як Велика Палата Верховного Суду, так і об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду повернули матеріали провадження для подальшого розгляду касаційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 6 листопада 2023 року та прийняття рішення по суті.

Тому Велика Палата й об`єднана палата рішень по суті щодо касаційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 6 листопада 2023 року не ухвалювали, правових позицій у них не висловлювали.

За практикою ЄСПЛ питань про недостатню безсторонність суду не виникає і тоді, коли суддя вже постановляв суто формальні і процедурні рішення на інших стадіях провадження, натомість така проблема може виникнути тоді, коли на інших стадіях провадження цей же суддя висловлювався щодо вини обвинуваченого («Гомес де Ліано й Ботелла проти Іспанії» (Gomez de Liano y Botella v. Spain), пункти 67- 72).

Отже, обсяг та характер рішень Великої Палати й об`єднаної палати, ухвалених за участю цих суддів, указують про вирішення процедурних питань, які не стосуються оцінки обставин цього провадження, у тому числі питань щодо правильності застосування норм законодавства.

Також у заяві ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_3 йдеться про неможливість участі цієї судді в розгляді касаційної скарги через те, що вона вже висловила свою позицію із зазначеного питання в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2025 року, якою ухвалу Київського апеляційного суду від 6 листопада 2023 року залишено без зміни.

Між тим мотиви заяви про відвід судді ОСОБА_3 фактично зводяться до незгоди ОСОБА_6 з прийнятим процесуальним рішенням в іншому провадженні та не є підставою для відводу.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими»(рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).

Суд, розглядаючи питання про відвід суддів, не виявив обставин, які з погляду як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв унеможливлюють участь цих суддів у розгляді справи.

Вирішуючи заявлений відвід прокурору, який бере участь у розгляді касаційної скарги ОСОБА_6 , Суд зазначає таке.

Підстави для відводу прокурора визначені статтею 77 КПК, згідно з якою він не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У заяві ОСОБА_6 йдеться про неможливість участі прокурора у розгляді касаційної скарги, оскільки повноваження прокурора обмежені підтриманням публічного обвинувачення, наглядом за додержанням законів під час проведення досудового розслідування.

Суд проаналізував наведені ОСОБА_6 мотиви про відвід прокурора і не виявив у них підстав, визначених статтею 77 КПК.

Отже, у задоволенні заяв ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і прокурора слід відмовити.

Керуючись статтями 75, 76, 77, 81 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

У задоволенні заяв ОСОБА_6 про відвід суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3