СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8893/25
пр. № 1-кп/759/1300/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025 за № 0001263, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 12.04.2025 приблизно о 16 год. 50 хв., в умовах воєнного стану, знаходячись в приміщенні аптеки «Подорожник», розташованої по вул. Єфремова, 8-А в м. Києві, відкрито викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Подорожник Київ», завдавши товариству майнової шкоди на суму 2196 грн 26 к.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного майнового збагачення, ОСОБА_3 , діючи відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи в приміщені аптеки «Подорожник», розташованої по вул. Ак. Єфремова, 8-А у м. Києві підійшов до вітрини з товарами, звідки взяв «Тонометр Омром М2» автомат базік HEM-7121-ALRU (HEM-7146E), вартістю 2196 грн 26 к., сховав його під одяг, в якому був одягнутий, та почав прямувати на вихід з аптеки.

У цей час, ОСОБА_6 , намагаючись зупинити останнього, почала утримувати ОСОБА_3 , на що останній, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, утримуючи при собі «Тонометр Омром М2» автомат базік HEM-7121-ALRU (HEM-7146E), відштовхнув останню та попрямував на вихід з аптеки.

Після чого, ОСОБА_3 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі відкрито викрадене чуже майно, а саме «Тонометр Омром М2» автомат базік HEM-7121-ALRU (HEM-7146E), з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «Подорожник Київ» майнової шкоди на загальну суму 2196 грн 26 к.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини його вчинення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він офіційно не працював та йому потрібні були кошти. 12.04.2025 він ішов до свого друга, ідучи він побачив аптеку «Подорожник», що за адресою: м. Київ, вул. Єфремова, 8-А, та вирішив зайти до аптеки та викрасти якесь майно, для подальшого продажу. Приблизно о 16 год. 50 хв. він зайшов до аптеки, підійшов до полиць, де знаходилися тонометри та інший товар, та взяв тонометр, який сховав під кофту, у яку був одягнений, та направився до виходу. Однак, до нього підійшла працівниця аптеки та поросила віддати тонометр. Він її відштовхнув та вийшов з аптеки. Після цього, він пішов додому, де залишив тонометр. Коли він цього ж дня, вийшов з будинку, то був затриманий працівниками поліції. Він одразу у всьому зізнався та добровільно видав тонометр та одяг, в якому був одягнений. Він проживає з бабусею та молодшою неповнолітньою сестрою. Також показав, що він співпрацював з органами досудового розслідування та хоче проходити службу у ЗСУ, вже отримав письмову згоду на проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

У судове засідання представник потерпілого не прибув, через прокурора подав заяву про розгляд справи за його відсутності, також у даній заяві зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого ТОВ «Подорожник Київ» не має, викрадений товар повернуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 12.04.2025 приблизно о 16 год. 50 хв., знаходячись в приміщенні аптеки «Подорожник», розташованої по вул. Єфремова, 8-А у м. Києві, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, щирому каятті; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, має постійне місце проживання у м. Києві, за яким проживає з бабусею та молодшою неповнолітньою сестрою, офіційно не працевлаштований, виявив бажання проходити військову службу, 22.04.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 надана письмова згода на проходження військової служби у вказаній частині на посаді кулеметника 4 відділення снайперів взводу снайперів (лист від 22.04.2025 № 7619); за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 фактично щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завданий збиток шляхом повернення викраденого майна, засуджує свою поведінку, його особу, то суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, більш м`яке покарання ніж передбачено законом, а саме у виді позбавлення волі.

Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України з урахуванням ст. 69 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, його молодий вік, ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Також суд вважає за доцільне до вступу вироку в законну силу змінити запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 194, 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази:

- «Тонометр Омром М2» автомат базік HEM-7121-ALRU (HEM-7146E), який переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Подорожник Київ», - залишити у належного власника (володільця);

- кофту білого кольору з червоним маркуванням, яка поміщена до сейф пакету № NPU 1309105, штани спортивні чорного кольору, які поміщені до сейф пакету № NPU 1309106, мобільний телефон марки «Redmi 12-C», який поміщений до сейф пакету № 2061029, які вилучені у ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, та передані на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути ОСОБА_3 ;

- СD-диск, на якому наявні 4 відеозаписи з камер відеоспостереження, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1