Номер провадження № 1-кп/641/312/2025 Справа № 641/2577/24
УХВАЛА

13 травня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001468 від 25.10.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду від Харківської обласної прокуратури надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001468 від 25.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання вказує, що на даний час не змінились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, на території російської федерації чи тимчасово окупованих частинах території України, про що свідчить те, що обвинувачений підтримував стійкий контакт з представником іноземної організації російської федерації, який може надати необхідні засоби та забезпечити переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений матиме реальну можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Також зазначає, що у разі засудження обвинуваченого за вчинення даних кримінальних правопорушень, останньому, як основне покарання, судом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що може свідчити про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого у майбутньому, чим останній буде перешкоджати здійсненню швидкого та об`єктивного судового розгляду. Разом із цим, у зв?язку із встановленням факту тривалого спілкування ОСОБА_7 із представником іноземної організації рф і наданням останньому великої кількості інформації щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об?єктів для потреб Сил оборони України на території м. Харкова та Харківської області протягом тривалого проміжку часу, його негативну налаштованість до суверенітету та незалежності України, а також посадових осіб органів державної влади України, військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які забезпечують національну безпеку України, існує ризик того, що ОСОБА_7 продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, або матиме змогу вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі проти основ національної безпеки України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора не заперечують.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.03.2025 року продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.05.2025 року.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершено до його спливу.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

З огляду на вказане, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, вчиненому ним у співпраці з представниками держави-агресора.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, колегія суддів вважає, що на теперішній час не перестали існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в засіданні не встановлено.

Суд також враховує положення ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час матеріали справи не містять.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 31, 177, 183, 199, ч. 1 ст. 314, 315, 316, 372, 376, 392 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 11.07.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3