Справа № 485/711/23
Провадження №1-кп/485/18/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (у режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження № 0002036 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця міста Стаханов, Луганської області, УРСР, росіянина, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , командир НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу "ДНР",

за ч.1 ст.438 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця Павлодарської області Казахської РСР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , командира розвідувального загону НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу "ДНР", в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця міста Макіївка Донецької області, УРСР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовця НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу "ДНР", раніше не судимого,

за 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи громадянами України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в період збройного конфлікту, у невстановлений час, але не пізніше 13.03.2022 року, вирішили прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - Російської Федерації (далі -РФ), перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ збройних сил РФ (далі - ЗС РФ) з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

Разом з цим, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи обізнаними про те, що ЗС РФ своїми діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розуміли, що їх призов та подальша служба в ЗС РФ передбачатиме участь в таких бойових діях.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у невстановлений час, але не пізніше 13.03.2022, за не встановлених обставин зайняли посади військової служби у складі російських збройних сил, а саме ОСОБА_11 зайняв посаду командира розвідувального загону НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_2 армійського корпусу "ДНР", а ОСОБА_12 посаду військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_4 ", тим самим, усвідомлюючи, що в умовах триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, перейшли на бік ворога, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Своїми умисними вище вказаними діями, які виразились у переході на бік ворога в період збройного конфлікту на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи громадянами України, вчинили державну зраду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111 КК України.

Крім того, ОСОБА_11 (позивний " ОСОБА_13 ") та ОСОБА_12 (позивний " ОСОБА_14 ", перебуваючи у складі 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_2 армійського корпусу "ДНР", командиром якого якого був громадянин РФ ОСОБА_10 (позивний " ОСОБА_15 "), діючи з відома останнього, перебуваючи в окупованому російськими збройними силами с.Олександрівка Баштанського району Миколаївської області, за попередньою змовою між собою, а також з іншими невстановленими особами з числа представників збройних формувань РФ за позивними " ОСОБА_16 ", " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", " ОСОБА_17 ", " ОСОБА_18 ", " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", " ІНФОРМАЦІЯ_8 " та іншими, діючи умисно, з власних ідеологічних мотивів, порушили закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України за наступних обставин.

Так, загальновідомим є факт того, що з 19 лютого 2014 року представниками РФ розпочато збройне вторгнення збройних ЗС РФ на територію України, яке з 24 лютого 2022 року переросло в широкомасштабне збройне вторгнення на територію України. У результаті збройної агресії рф проти України частина територій України опинилася під окупацією РФ.

З 24 лютого 2022 Указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України введено в Україні воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

У ході активних бойових дій з метою подальшого руху ЗС РФ у напрямку міста Миколаєва та забезпечення подолання супротиву військ України на території Миколаївської області військовослужбовцями ЗС РФ у березні 2022 року взято під повний контроль ряд населених пунктів, серед яких село Олександрівка Горохівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. Військовослужбовці ЗС РФ розмістилися на території вказаного населеного пункту, де на той час перебувало цивільне населення.

Серед підрозділів ЗС РФ, які здійснили незаконну тимчасову окупацію території села Олександрівка, перебували військовослужбовці формування - НОМЕР_1 полк "ДНР", яким командував ОСОБА_10 з позивним " ОСОБА_15 " та якого місцеві жителі називали також ОСОБА_19 та ОСОБА_74.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Відповідно до Спільної статті 2 Женевських конвенцій 1949 року та ч. 3 ст. 1 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів 1977 року (далі - ДП 1), вказані міжнародно-правові акти регулюють правовідносини у рамках міжнародних збройних конфліктів.

Відповідно до ст. 4 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни 1949 року (далі - Четверта Женевська конвенція), особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до ст. 31 Четвертої Женевської конвенції, жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Стаття 32 Четвертої Женевської конвенції визначає, що високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст.147 Четвертої Женевської конвенції, тортури або нелюдське поводження, нелегальне ув`язнення, якщо їх здійснено проти осіб, які перебувають під захистом, є серйозним порушенням цієї Конвенції.

Відповідно до підпункту а. 2 пункту а частини 2, ч.3 ст. 75 ДП 1, катування усіх видів - фізичні чи психологічні - є забороненими в будь-який час і в будь-якому місці. Будь-яка особа, що піддається арешту, затриманню або інтернуванню за дії, пов`язані зі збройним конфліктом, має бути невідкладно проінформована зрозумілою їй мовою про причини вжиття таких заходів, за винятком випадків арешту або затримання за кримінальні правопорушення. Такі особи повинні бути звільнені у найкоротший строк і в будь-якому разі, як тільки обставини, що виправдовують арешт, затримання чи інтернування, стали недійсними.

Крім того, згідно статті 86 ДП І встановлено, що сторони, що перебувають у конфлікті, повинні перепиняти серйозні порушення та вживати необхідних заходів щодо перепинення всіх інших порушень Конвенцій або цього Протоколу, які є результатом неприйняття заходів, що мають бути прийняті. Той факт, що порушення Конвенцій і цього Протоколу було вчинене підлеглою особою, не звільняє її начальників від кримінальної або дисциплінарної відповідальності в разі, якщо вони знали, що мають у своєму розпорядженні інформацію, яка повинна була б надати їм можливість дійти висновку в обстановці, що існувала на той час, що така підлегла особа вчиняє або має намір вчинити подібне порушення, і якщо вони не вжили всіх практично можливих заходів у межах своїх повноважень для відвернення або перепинення цього порушення.

Відповідно до статті 87 ДП I, сторони, що перебувають у конфлікті, повинні вимагати від воєнних командирів, оскільки це стосується осіб, які входять до складу підлеглих їм збройних сил, та інших підлеглих їм осіб, щоб вони не допускали порушень Конвенцій і цього Протоколу і, в разі потреби, перепиняли ці порушення та повідомляли про це компетентні власті. Більше того, сторони, що перебувають у конфлікті, повинні вимагати від кожного командира, який знає про те, що його підлеглі чи інші особи, що перебувають під його контролем, мають намір вчинити або вчинили порушення Конвенцій або цього Протоколу, вжиття необхідних заходів щодо запобігання подібним порушенням Конвенцій або цього Протоколу і, за потреби, щодо порушення дисциплінарного чи кримінального переслідування проти тих, хто вчинив такі порушення.

Суд визнав доведеним, що у порушення вищевказаних норм міжнародного гуманітарного права, на початку квітня 2022 року, але не пізніше ніж 12.04.2022 (більш точні дата та час не встановлені), підлеглі ОСОБА_10 , громадяни України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також інші невстановлені військовослужбовці збройних формувань РФ, а саме підрозділу 127 полку т.зв. "Донецької народної Республіки", які з метою конспірації та ухилення від кримінальної відповідальності використовували позивні " ОСОБА_16 ", " ОСОБА_20 ", " ОСОБА_21 ", " ОСОБА_17 ", " ОСОБА_18 ", " ОСОБА_22 ", " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", " ІНФОРМАЦІЯ_10 " та інші, заздалегідь розробили злочинний план, який передбачав вчинення дій направлених на пошук та незаконне затримання з метою застосовування заборонених міжнародними нормативними актами методи фізичного та психологічного примусу щодо осіб ?місцевих мешканців Баштанського району Миколаївської області, які мали відношення до Збройних Сил України чи брали участь в Антитерористичній операції чи Операції об`єднаних сил.

Починаючи з 12.04.2022 ОСОБА_12 за позивним " ОСОБА_14 ", разом з іншими військовослужбовцями згаданого полку, та за безпосереднього сприяння ОСОБА_11 , з метою виконання заздалегідь розробленого плану, за попередньою змовою, прибули на територію одного з сіл Горохівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. Останні з метою впровадження окупаційної політики, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на розшук активно налаштованого проукраїнського цивільного населення, з використанням погроз застосування зброї, незаконно затримали у публічному місці цивільну особу ОСОБА_23 з метою встановлення його приналежності до військовослужбовців ЗСУ (учасників АТО та ООС). Відразу після цього, переслідуючи вищевказану мету, військовослужбовці цього ж полку, серед яких був ОСОБА_12 , аналогічним чином незаконно затримали цивільну особу ОСОБА_24 за його місцем проживання. Зв`язавши потерпілих та закривши їм очі, військовослужбовці утримували їх у залізній клітці на території одного з підприємств села протягом 3-4 годин з метою подальшого перевезення до с. Олександрівка.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_12 , разом з іншими військовослужбовцями згаданого полку, діючи відповідно до заздалегідь раніше узгодженого плану, за безпосереднього сприяння ОСОБА_11 , із використанням погроз застосування зброї, насильно перевезли потерпілих на територію с. Олександрівка Баштанського району Миколаївської області та передали групі невстановлених військовослужбовців вказаного підрозділу за позивними " ОСОБА_16 ", " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", " ІНФОРМАЦІЯ_11 ", " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", які в подальшому, діючи відповідно до спільного злочинного умислу та обумовленого завчасно плану дій, протягом тривалого часу (близько десяти днів) з метою подолання будь-якого опору з боку незаконно затриманих цивільних осіб, шляхом завдання психологічного та фізичного страждання та отримання від останніх у подальшому зізнавальних показів щодо їх участі у АТО (ООС) та взаємодію з ЗСУ, утримували останніх на території будинку за адресою: АДРЕСА_4 , у нелюдських умовах, а саме: у холодних господарських приміщеннях, без доступу до свіжого повітря їжі води та в антисанітарних умовах, із зав`язаними руками, з використанням пластикових (будівельних) стяжок.

Із вищевказаною метою ОСОБА_23 утримували у погребі будинку, а ОСОБА_24 - у господарському приміщенні за цією адресою, де невстановлені військовослужбовці з полку ОСОБА_10 за позивними " ОСОБА_20 " та "ОСОБА_35", із застосуванням погроз допитували потерпілих на предмет їхньої участі в АТО (ООС) та взаємодіх з ЗСУ. При цьому, ОСОБА_11 особисто допитував ОСОБА_23 .

В подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою отримання зізнавальних показів, діючи за попередньою змовою групою осіб, невстановлені військовослужбовці ЗС РФ, з відома ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , систематично застосовували до незаконно затриманих вищевказаних потерпілих фізичне насильство та катування, а саме: побиття, зокрема з використанням кастета чи прикладу автомата по різним частинам тіла, удушення поліетиленовою плівкою, застосування електрошокеру, чим завдали останнім сильний фізичний біль, тілесні ушкодження та психологічні страждання.

Окрім того, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел та з указаною метою, на п`ятий день утримання (приблизно 16.04.2022) підлеглі ОСОБА_10 , з позивними " ОСОБА_20 ", "ОСОБА_11" та "ОСОБА_35" завдали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_23 . У свою чергу військовослужбовці ЗС РФ " ІНФОРМАЦІЯ_11 " та " ІНФОРМАЦІЯ_8 " продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, фізичних та психологічних страждань облили останнього речовиною, схожою на дизельне пальне та намагалися його підпалити. Після цього " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_23 фізичного та психологічного страждання, застосував по відношенню до потерпілого насильство сексуального характеру, а саме вставив ОСОБА_23 в анальний отвір держак від лопати (черенок). При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були обізнані про вказані протиправні дії проти потерпілих, оскільки постійно дислокувались за даною адресою.

Також, протягом дня 16.04.2022 підлеглі військовослужбовці за позивним " ОСОБА_22 " та "ОСОБА_9", з метою виконання заздалегідь розробленого плану, перебуваючи на території блокпосту, що розташовувався на автомобільному шляху Т 1505 сполученням Снігурівка - Херсон поблизу села Сонячне Херсонської області, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на розшук активно налаштованого проукраїнського цивільного населення, затримали цивільну особу ОСОБА_25 та з використанням погроз застосування зброї посадили його в автомобіль з метою подальшого перевезення до села Олександрівка.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь раніше узгодженого плану, із використанням погроз застосування зброї, вищевказані військовослужбовці, насильно перевезли ОСОБА_25 на територію с. Олександрівка та передали його військовослужбовцям "ОСОБА_20" та "ОСОБА_75", які в подальшому, близько п`яти днів, про що був обізнаний ОСОБА_11 , утримували потерпілого на території того ж будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

З метою подолання будь-якого опору з боку незаконно затриманої цивільної особи, шляхом завдання психологічного та фізичного страждання та отримання від останнього у подальшому зізнавальних показів щодо його участі у АТО (ООС) та взаємодію з ЗСУ, ОСОБА_25 допитували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , утримуючи останнього у господарському приміщенні за вищевказаною адресою у нелюдських умовах, а саме: у холодному господарському приміщенні, без доступу до свіжого повітря, їжі, води та в антисанітарних умовах, зі зав`язаними руками з використанням пластикових (будівельних) стяжок.

Крім того, протягом дня 14.07.2022 підлеглі військовослужбовці ОСОБА_10 , серед яких були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою впровадження окупаційної політики, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на розшук активно налаштованого проукраїнського цивільного населення, у одному з сіл Баштанського району Миколаївської області незаконно затримали цивільну особу ОСОБА_26 та погрожуючи зброєю примусили його сісти до автомобіля, в якому в подальшому відвезли до його місця проживання. Із погрозою застосування вогнепальної зброї вказані військовослужбовці провели незаконний обшук домоволодіння потерпілого з метою отримання доказів, що підтверджують участь останнього в АТО чи відношення до Збройних Сил України.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи відповідно до заздалегідь раніше узгодженого плану, із використанням погроз застосування зброї, перевезли потерпілого ОСОБА_26 на територію с. Олександрівка Баштанського району Миколаївської області, де в подальшому, протягом чотирьох годин, з метою подолання будь-якого опору з боку незаконно затриманої цивільної особи, шляхом завдання психологічного, фізичного страждання та отримання від останнього у подальшому зізнавальних показів щодо його участі у АТО (ООС) та взаємодію з ЗСУ, проводили з ним допити, під час яких погрожували публічним розстрілом.

ОСОБА_10 , що був командиром військовослужбовців, які безпосередньо здійснювали вказані діяння, періодично відвідував місця утримання за наступних обставин: шикував та перевіряв особовий склад, який дислокувався в місці утримання, особисто бачив потерпілих, які там знаходились, в якому стані, в яких умовах вони перебували та контролював вказаний процес. Ці обставини, зокрема той факт, що підлеглі йому постійно доповідали про обстановку та стан утриманих, вказує, що ОСОБА_10 (щонайменше) знав про факт вчинення порушень своїми підлеглими, і в порушення ст. 86 та 87 Протоколу І не вчинив дій на припинення цих порушень.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своїми спільними діями вчинили неправомірне утримування, катування цивільного населення, тобто допустили порушення ст.147 Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, підпункту а. 2 пункту а частини 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), тим самим вчинили воєнний злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, як інше порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_10 , що полягали у відсутності реакції на ці порушення, за існування доказів, що підтверджують факт його обізнаності щодо того, що порушення вчинялися, є порушенням ст. 86 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), тобто воєнним злочином, що передбачений ч. 1 ст. 438 КК України, як інше порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розглядалось в порядку спеціального судового розгляду за відсутності обвинувачених, які показань суду не надавали, а також з обов`язковою участю захисників.

Обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів.

Підставою для кримінального переслідування обвинувачених була оперативна інформація, яка стала відомою співробітникам ГВ ЗНД УСБУ в Миколаївській області в ході здійснення оперативно-службової діяльності, повідомлена ними управлінню ІНФОРМАЦІЯ_12 рапортами 15.02.2023 року та 15.03.2023 року, за змістом якої громадяни України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у невстановлений час, але не пізніше 24.02.2022 взяли участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - Російської Федерації, у складі її збройних формувань, а саме так званої "Донецької народної Республіки", з метою окупації території України, використовуючи з метою конспірації позивні " ОСОБА_13 " та " ОСОБА_14 " відповідно, та які, разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами з числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації під час окупації Баштанського району Миколаївської області в період з березня 2022 року по 11.11.2022 року вчиняли протиправні дії, пов`язані з порушенням законів та звичаїв війни, а саме жорстке поводження з цивільним населенням, інші порушення законів і звичаїв війни (Т.2 а.п.63, 72). Вказана інформація мітить ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.111, 438 КК України за якими була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що відповідає вимогам ст.214 КПК України. 09 травня 2023 року прокурором було прийнято рішення щодо їх спільного розслідування, як таких, що вчинені тими ж особами (Т.2 а.п.78-80). Досудове розслідування здійснювалося уповноваженим органом, прокурорами та слідчими, визначеними у порядку, передбаченими ст.37,39 КПК України (Т.2 а.п.52-61, 64-70, 74-77, 84-85).

Суд дослідив протокол огляду місця події від 30.11.2022 року, а саме території домогосподарства ОСОБА_27 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . Проникнення до вказаної території здійснено з дозволу власника ОСОБА_27 , що підтверджується власноруч написаною ним заявою (Т.2 а.п.86). В ході даного огляду ОСОБА_27 вказав на кімнати приміщень його домоволодіння, де проживали "командир окупантів на прізвище ОСОБА_28 " та куратор із Російської Федерації на прізвисько " ОСОБА_29 " (Т.2 а.п.102-106). Вказані відомості підтверджують присутність російських військових на території с.Олександрівка у період її окупації, зокрема " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", якого у подальшому було ідентифіковано як ОСОБА_10 .

Місцем утримання та катування цивільного населення окупованої території с.Олександрівка було приватне домоволодіння, належне ОСОБА_30 , розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . В ході огляду даного володіння за протоколом від 30.11.2022 року (Т.3 а.п.94-106) в гаражному приміщенні виявлено штани від форменого одягу збройних сил Російської Федерації, військову куртку, шеврон, сумку для протигазу, пов`язку на руку з написом "ВСП". Будучи учасником огляду потерпілий ОСОБА_24 (анкетні дані змінено) зауважив, що саме у вказаному приміщенні його допитував російський військовий з позивним " ОСОБА_16 ". Також було оглянуто житловий будинок, розташований на вказаній території, де у дальніх кімнатах російський військовий проводив допит потерпілого ОСОБА_24 (анкетні дані змінено), при цьому завдав удар кастетом, від чого у нього на голові утворилася рана. З приміщення даної кімнати було вилучено шматок тканини білого кольору (тюль) зі слідами бурого кольору, які, як заявив потерпілий ОСОБА_24 (анкетні дані змінено), можуть бути його кров`ю, яка могла потрапити на дану тканину під час його побиття. На стіні цієї ж кімнати виявлено та вилучено карту Херсонської області, яку вилучено. Оглядом сараю було встановлено, що він складається із двох частин, одна з яких зачиняється на металеві двері. У вказаному приміщенні на бетонній підлозі знаходяться матраци, вилучено дві використані пластикові затяжки, якими зв`язували руки полоненим. Біля приміщення сараю виявлено дерев`яні двері (щит), які зі слів потерпілого ОСОБА_24 (анкетні дані змінено), заносились у підвал, та його прив`язували до цих дверей і вчиняли катування та фізичне насилля. У самому підвалі, що знаходився під землею, виявлено ще дев`ять використаних пластикових затяжок білого кольору, які також вилучено. Підвал не містить вікон, опалення, туалету, вентиляції, доступу до питної води немає, наявне лише одна невелика лавка для сидіння.

Вилучені під огляду місця події 30.11.2022 року речі, а саме: штани від форменого одягу збройних сил Російської Федерації, військову куртку, шеврон, сумку для протигазу, пов`язку на руку з написом "ВСП", шматок тканини білого кольору (тюль) зі слідами бурого кольору, карту Херсонської області, пластикові затяжки із відірваними краями, документи на транспортний засіб, які власникам домоволодіння не належать, упаковані у сейф-пакети для речових доказів при понятих, які підписані останніми без зауважень, у подальшому оглянуті слідчим й зафіксовані на фототаблиці, про що 01.12.2022 року складені відповідні протоколи (Т.3 а.п.107-108, 109-110, 111-112, 113-117, 118-121) та визнані речовими доказами по справі (Т.3 а.п.140-141). Вказані докази у сукупності із показаннями потерпілих та свідків підтверджують місце та спосіб катування військовими Російської Федерації цивільного населення, зокрема шляхом утримання у неналежних умовах, зв`язування кінцівок пластиковими затяжками шириною близько 5 мм., застосування яких свідчить про бажання заподіяння сильного фізичного болю.

За даними висновку експерта від 20.02.2023 року судової молекулярно-генетичної експертизи (Т.3 а.п.126-139) на шматку тканини білого кольору (тюль) виявлено та встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові, які належать двом різним особам чоловічої статі. На хомутах виявлено поодинокі клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено, у зв`язку із недостатньою кількістю біологічного матеріалу, що не виключає їх використання у спосіб, зазначений потерпілими, тобто шляхом затягування на кінцівки.

Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_24 (анкетні дані змінено), за результатами якого складено протокол від 09.12.2022 року, останній вказав на домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_4 , де його утримували протягом 3-4 днів військовослужбовці Російської Федерації, серед яких був військовий з позивним " ОСОБА_31 ", після того, як забрали з дому під прицілом автомата з одягненим на голову мішком та зв`язаними руками. Вказав на сарай, де його допитував військовий з позивним " ОСОБА_16 " та де " ОСОБА_31 " під час цього бив його дубинкою по ниркам та іншим частинам тіла. Вказав на підвал, де їх із іншим потерпілим спочатку вивели під дощ, побили, потім зв`язали спиною одне до одного пластиковими зав`язками за руки та ноги та у мокрому одязі поклали на підлогу, а коли вони кричали від болю та просили про допомогу, чи води попити, били. Їх охороняли військові з позивним " ОСОБА_21 " та "ОСОБА_11". Показав рани на руках від зав`язок. Показав як саме його прив`язували до дерев`яних дверей та били, як били електрошокером по ногам, поклавши у положення лежачи та сівши зверху й притиснувши ноги, одягали на голову пакет та тримали, доки він не втратив свідомість (Т.3 а.п.158-170).

Потерпілий ОСОБА_26 (анкетні дані змінено) в ході проведення слідчого експерименту 23.03.2023 року вказав на місце на дорозі села Промінь, де його було затримано військовослужбовцями зс рф з нанесенням побоїв та погрозою вбивства, потім поміщено до автомобіля, після чого вказав на домоволодіння, розташоване в с.Олександрівка, де його утримували у приміщенні сараю протягом близько 3 год. та проводили допит, після чого на прохання матері відпустили (Т.4 а.п.196-201).

Потерпілі у даній справі особисто приймали участь під час судового розгляду та були заслухані безпосередньо судом.

Потерпілий ОСОБА_32 (анкетні дані змінено) суду показав, що на початку квітня 2022 року в ранковий час йшов по вулиці в с.Баратівка, де без пояснення причин був затриманий 2 озброєними військовослужбовцями військ ДНР. Дані військові його поставили на коліна, зв`язали руки стяжками. Потім під`їхав ще один військовий рф, старший над тими, що його затримали. Ці ж військові доставили його на територію агропідприємства с.Баратівка. На території вказаного підприємства його було поміщено у залізну клітку, схожу на собачий вольєр, де застосовано заходи фізичного впливу, а саме побиття. Приблизно через 4 год. йому на голову наділи мішок та на автомобілі вивезли з території даного підприємства. Привезли його на територію приватного домоволодіння з червоним дахом, з городу якого було видно цвинтар. Він впізнав цей цвинтар та зрозумів, що знаходиться в с.Олександрівка. На території даного домоволодіння його утримували протягом близько 10 днів. Спочатку його тримали у погребі протягом перших трьох днів без доступу до їжі та води, свіжого повітря. Гігієнічні потреби можливо було справити лише зранку не за потреби, а коли виведуть. У погребі було холодно та сиро. Руки були постійно зв`язані стяжками. Розв`язували руки тільки коли били. Присісти можливо було на невелику дошку поміщену на каміння. У даному приміщенні він знаходився із ОСОБА_33 . Інше приміщення, куди його переведено із ОСОБА_34 було більше за розміром, із цементованою підлогою, на підлозі лежали матраци, на які можливо було прилягти, їжу давали раз на день. До нього систематично застосовували побиття, використовуючи при цьому дерев`яні дошки, електрошокер, кастет, спричинивши гематоми по всьому тілу. Примусили повністю роздягнутися, оглядали татуювання на тілі. Одного разу його вивели на подвір`я, облили дизельним пальним та намагалися підпалити. Також один із військових рф за позивним " ОСОБА_35 " вставив йому в анальний отвір держак, спричинивши розрив анального жому. Доступу до медичної допомоги не було, його фізичний стан погіршувався. Через три дні після цього його вивезли та кинули на цвинтарі, а звідти він добрався до найближчого села, де йому надали допомогу та доставили до лікарні. Він запам`ятав позивні причетних до його побиття військових рф НОМЕР_10, ОСОБА_11, ОСОБА_35, ОСОБА_13. Військовий в темних окулярах з позивним ОСОБА_76 був у них головним. ОСОБА_76 був на території домоволодіння, бачив що там відбувається. Внаслідок знущань погіршився й психічний стан його здоров`я, до даного час він отримує допомогу психолога.

Потерпілий ОСОБА_24 (анкетні дані змінено) показав, що у квітні на початку травня 2022 року військові ДНР у кількості 7 чоловік примусово забрали його з дому сестри, де він знаходився, розташованому у с.Баратівка, зав`язали руки стяжками та посадили до автомобіля. Спочатку його повезли до його дому, де провели обшук, потім відвезли на місцевий тік. На току його допитували з приводу участі в АТО/ООС, били, після чого наділи на голову мішок та відвезли у приватне домоволодіння. Пізніше від цивільної жінки, яка знаходилася у вказаному домоволодінні, дізнався, що він знаходиться у с.Олександрівка. Спочатку його завели у сарай, де погрожували відрубати пальці, імітуючи топором нанесення ударів, наносили удари по тілу прикладом автомата. Били його військові рф за позивними ОСОБА_35 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Військовий рф ОСОБА_16 був старший над ними. Потім його утримували у погребі із ОСОБА_36 у тих умовах, про які розповідав останній. Їх із ОСОБА_36 зв`язували між собою так, що вони не могли поворухнутися. Побиття відбувалося систематично. В очі били електрошокером, по п`яткам били дрючком. Коли його завели до ОСОБА_37 у приміщення будинку щоб отримати інформацію, йому одягали пакет на голову без доступу повітря, у зв`язку із чим він втрачав свідомість, били кастетом. Їжу давали раз на день. Примушували працювати на городі. Від постійного побиття у нього сеча стала червоного кольору, він потребував медичної допомоги, яку йому ніхто не надавав. Знущалися через те, що брати служили в ЗСУ. Потім його повезли в сторону м.Херсон щоб отримати дозвіл старшого "ОСОБА_81" на його звільнення й після отримання такого, як йому повідомили, його було звільнено. Внаслідок побиття його військовими рф у нього залишилися шрами на обличчі, постійно болить голова. Впізнав на фотознімках трьох військових рф, серед яких один приймав участь у його затриманні, ще одного бачив на території двору домоволодіння, де його катували, і ОСОБА_81, який був старшим та який шикував інших військових рф на подвір`ї двору домоволодіння, де їх з ОСОБА_38 утримували.

Потерпілий ОСОБА_25 (анкетні дані якого змінено) суду показав, що на початок окупації працював оперуповноваженим ГУНП в Херсонській області. 13.04.2022 року рухався на власному авто з дружиною та дитиною по дорозі Снігурівка-Херсон, де був зупинений військовими рф на блок пості. На вимогу одного із військових з позивним " ОСОБА_22 " надав для перевірки документи та мобільний телефон. Після перевірки мобільного телефону "Одеса" наказав йому вийти з автомобіля, після чого повідомив, що його затримано як терориста у зв`язку із тим, що в телефоні знайдено інформацію про розміщення російських блок постів. У нього забрали особисті речі та документи, на голову йому одягли мішок та військовий рф з позивним ОСОБА_39 привіз його приватного будинку, який він впізнав та який розташований у с.Олександрівка. У приміщенні на території двору даного домоволодіння його прив`язали до стільця, після чого військовий рф з позивним ОСОБА_31 із своїм помічником завдавали ударів руками та ногами, душили, одягали пакет на голову, від чого він періодично втрачав свідомість. У такому положенні він знаходився всю ніч. Військові рф вимагали інформацію кому він передавав дані з телефону, де розташовані службові автомобілі ГУНП. Російські військові тримали його у вказаному приміщенні до 20.04.2022 року, в якому було дуже холодно, спати доводилося на бетонній підлозі, періодично допитували, годували один раз на день, в туалет треба було проситися у вартового через віконце, який не завжди був на місці. З присутніх на території домоволодіння військових впізнав конвоїра ОСОБА_40 , який розповідав, що родом із Макіївки. ОСОБА_47 був на підхваті у ОСОБА_41 . ОСОБА_13 або ОСОБА_42 колишній міліціонер, завжди був у сонцезахисних окулярах, носив капітанські пагони. ОСОБА_81 бачив один раз на території домоволодіння, останній ідентифікував його як полоненого. ОСОБА_77 високий, у віці, із сивуватим волоссям. 20.04.2022 року ОСОБА_13 запропонував обміняти його (свідка) на автомобіль. Отримавши дозвіл батька ОСОБА_43 віддати автомобіль РЕНО взамін на свободу повідомив про це ОСОБА_44 . ОСОБА_13 сказав, що треба узгодити обмін з ОСОБА_74. Після того, як батько віддав ОСОБА_44 свій автомобіль його відпустили. Утримуючи у полоні йому говорили, що додому він вже не повернеться, згниє у тюрмі. ОСОБА_20 начальник їх контррозвідки його допитував під відеозапис. Після побоїв він храмав на обидві ноги, тіло було у синцях. Під час перебування у полоні бачив ще двох затриманих, обох звали ОСОБА_45 . Над ними знущалися сильно, вини були дуже побиті. Бачив як їх роздягав ОСОБА_46 його телефоні була інформації про місця розташування декількох блок постів, у тому числі й того, на якому його було затримано. Вказана інформація була зібрана ним за 10 днів до затримання та тоді ж і відправлена куму, який був у тер обороні. Чи була у подальшому ця інформація використана у військових цілях не знає. У полоні у нього вимагали також інформацію з приводу роботи у поліції, щодо місцевих, які налаштовані проти російських рф.

Потерпілий ОСОБА_26 (анкетні дані змінено) суду показав, що у липні 2022 року йшов по вулиці с.Промінь, де був затриманий двома російськими військовими, один з яких почав його бити. Другий із цих військових " ОСОБА_47 " сказав, що їм подзвонив син власниці поля, у якої він (свідок) працював і попросив, щоб вони із ним розібралися. Потім його примусили сісти до автомобіля та повезли до місця його проживання, де провели обшук. На їх вимогу надати документи на посвідчення особи та про причетність до ЗСУ, повідомив, що документи закопав на городі. Не знайшовши сховище з документами на городі, після того, як приїхав їх начальник в темних очках на бусі, його відвезли до с.Олександрівка в приватне домоволодіння на допит. Під час допиту вимагали зізнатися щодо служби в АТО, на що повідомив, що проходив службу у Донецькій області та є учасником бойових дій у зв`язку із отриманим пораненням, має третю групу інвалідності. Вимагали інформацію про інших учасників АТО. Під час допиту йому погрожували тим, що вивезуть на лінію фронту до своїх, де його буде розстріляно. Допит продовжувався з 11 до 15 год., після чого відпущено на прохання матері, яка попередньо поспілкувавшись з їх ОСОБА_74 та надавши документи, які вони вимагали для огляду. Під час допиту ОСОБА_47 погрожував розстрілом з автомата. Худий високий бив по тулубу, по обличчю руками та прикладом автомату. Військові, які його затримували при побитті були присутні. Той, що був у темних очках також його допитував. Після звільнення йому заборонили виїжджати з села. На час затримання не був діючим військовослужбовцем ЗСУ та учасником будь-яких збройних формувань.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №478 від 13.06.2023 року, на підставі наданих медичних документів потерпілого ОСОБА_23 (анкетні дані змінені), у останнього малися тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, забою грудної клітки та передньої черевної стінки, травматичного розриву анального жому, травматичного пошкодження тканин перианальної ділянки, що призвело до встановлення сигмостоми; дані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до моменту звернення за медичною допомогою, не виключено їх утворення 21.05.22 року у результаті дії тупих твердих предметів, тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею; по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорій тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (Т.4 а.п.25-27). Даний висновок узгоджується із показаннями потерпілого ОСОБА_23 про те, що його було піддано сексуальному насильству у формі згвалтування.

Потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , анкетні дані яких змінено за рішенням прокурора з метою забезпечення їх безпеки (Т.1 а.п.154-173), перебували під захистом Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни 1949 року, оскільки опинилися під владою окупаційних військ Російської Федерації, як сторони міжнародного конфлікту, мали статус цивільних осіб, оскільки не брали безпосередньої участі у воєнних діях прямо чи опосередковано, не були озброєними та не чинили опір під час їх затримання під час звичайного пересування або з дому. Звинувачення російських військових у причетності потерпілих до ЗСУ чи інших військових формувань, чи наданні допомоги таким у будь-який спосіб не підтверджені жодними об`єктивними відомостями. Навпаки обставини затримання потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 під час виконання останніми звичайних побутових занять, обставини їх подальшого утримання із застосуванням допитів щодо приналежності до учасників АТО/ООС та тортур підтверджують спеціальну мету злочину - помста за минулу участь у воєнних діях та здобуття інформації для власних цілей про учасників воєнних дій. ОСОБА_48 не приймав активну участь у збройному конфлікті, зафіксував та передавав своєму знайомому тероборонівцю координати декількох російських блок постів за 10 днів до затримання, що було виявлено у його телефоні російськими військовими, після чого його було затримано. Проте з обставин, встановлених у справі, вказана інформація не була значимою для військових рф, а затримання ОСОБА_49 не було пов`язане лише з переданням такої інформації ( що могло б за підтвердження послугувати підставою для взяття його в полон), а з метою наживи. Крім того, у будь-якому випадку ОСОБА_48 мав право на гуманне поводження з ним, як із військовополоненим відповідно до ст.3 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року, якою заборонено над особами, які не беруть активної участі у воєнних діях, зокрема з тими особами зі складу збройних сил, які склали зброю, а також тими, які припинили участь у воєнних діях у зв`язку з хворобою, пораненням, триманням під арештом чи з будь-якої іншої причини вчиняти такі дії: a) насилля над життям та особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури; b) захоплення заручників; c) наругу над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження; d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні.

Всі потерпілі у даній справі були незаконно позбавлені волі у зв`язку із збройним конфліктом, оскільки примусово утримувалися військовими рф у певному місці всупереч їхній волі та за відсутності підстав. Вони також зазнали серйозних фізичних та психічних страждань зі сторони військовослужбовців НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу "ДНР", що взяли участь у збройному конфлікті проти України у складі ЗС Російської Федерації, метою заподіяння яких було примусити їх зізнатися в безпосередній участі у складі Збройних Сил України чи допомоги останнім, як їх особисто, так і інших осіб, з метою покарання. При цьому, військовослужбовці ЗС Російської Федерації, незаконно вторгнувшись на територію України через її державні кордони та здійснивши окупацію частини територій, усвідомлювали свою участь у міжнародному збройному конфлікті, та у зв`язку з цим не могли не усвідомлювати захищений статус потерпілих як цивільних осіб, та серйозність шкоди, яку вони заподіють останнім.

Шкода завдана потерпілим виходить за рамки збентеження чи приниження, а є достатньо серйозною та довготривалою, оскільки позбавила потерпілих здатності вести нормальне життя. Кожному із потерпілих у даній справі умисно було завдано фізичних страждань шляхом систематичного побиття, ураження електричним струмом, утримання тривалий час у болючому положенні із зв`язаними руками тонкими будівельними стяжками та у нелюдських умовах, у холодному приміщенні, без доступу до води та їжі, туалету, нанесення тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості. При цьому одного з потерпілих було згвалтовано, внаслідок чого заподіяно непоправної шкоди його здоров`ю. Систематичне заподіяння болю, ув`язнення потерпілих, погрози вбивстом, катування потерпілих на очах один в одного, приниження, примус до оголення тіла на очах у групи військових з метою огляду на предмет відсутності татуювань, беззаперечно заподіяли потерпілим сильні моральні страждання. Така шкода відповідає такому рівню жорстокості, щоб бути катуванням.

Перебування підрозділів 127 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_2 армійського корпусу "ДНР" у с.Олександрівка Миколаївської області та участі останніх у воєнних діях проти України підтверджено протоколами огляду від 01 та 06.05.2023 року слідчим відеозаписів в Інтернет-мережі, а саме сторінки Telegram-каналу " ІНФОРМАЦІЯ_14 » (ІНФОРМАЦІЯ_15 ) у мобільному месенджері Telegram, який є публічно доступним, за наступними URL-адресами: (ІНФОРМАЦІЯ_15 ), ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 завантаженими на оптичні носії інформації DVD-R - диски (Т.4 а.п.28-39), достовірність змісту інформації яких сумнівів не викликає, оскільки узгоджується з показаннями потерпілих та свідків у даній справі.

Повідомленням командувача оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_16 " від 08.05.2023 року про те, що з середини березня 2022 року по 10.11.2022 року на території населеного пункту Олександрівка Горохівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області перебував особовий склад НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву 1 армійського корпусу "днр". Командир НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_2 армійського корпусу "днр" ОСОБА_77 ОСОБА_50 (Т.6 а.п.100).

За даними протоколу санкціонованого обшуку від 26.01.2023 року, проведеного у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , було здобуто фотокартку ОСОБА_10 , яку оглянуто (Т.6 а.п.3-33). У протоколі огляду інтернет мережі на відеохостингу " ІНФОРМАЦІЯ_17 " розміщено публікацію під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_18 ", де під фотозображенням ОСОБА_10 містяться його анкетні дані (Т.6 а.п.119-123).

У подальшому дана фотокартка серед інших була пред`явлена для впізнання свідкам ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , які вказали на ОСОБА_56 , як на особу військовослужбовця рф, яка перебувала на території с.Олександрівка в період окупації, представляючись "ОСОБА_74", що підтверджується протоколами від 30.01.2023 року, 02.02.2023 року, 05.04.2023 року, 23.03.2023 року (Т.6 а.п.43-48, 49-54, 61-66, 101-106, 107-112).

Так само в ході слідчої дії потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 (анкетні дані яких змінено) кожен окремо впізнали на одній з фотокарток ОСОБА_56 , як особу з позивним "ОСОБА_76", "ОСОБА_77", командира військовослужбовців, які здійснили окупацію частини території Миколаївської області, та які незаконно їх утримували (протоколи від 02.02.2023 р., 04.02.2023 року, 18.04.2023 року, відповідно) (Т.6 а.п.55-60, 67-72, 113-118).

В ході проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_10 : зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації та сигналів, які передаються телефонними каналами зв`язку абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_10 ; зняття інформації з електронних інформаційних систем без відома їх власника, володільця або утримувача, що містяться в електронних інформаційних системах на яких обробляється та зберігається інформація з використанням месенджерів: "Whatsapp", "Viber", "Telegram" за абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_10 , проведених на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду від 16.02.2023 року №494т, отримано доступ до частини електронної інформаційної системи, а саме до облікового запису (акаунту), що має зовнішнє посилання на акаунт " ОСОБА_57 ", у програмному забезпеченні для обміну повідомленнями (месенджері) "Telegram", з якого отримано відомості особистого листування між обліковим записом (акаунтом), який має зовнішнє посилання на акаунт " ОСОБА_57 ", що прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_3 (належить ОСОБА_10 ) та іншими обліковими записами (акаунтами) у кількості 51 чату, де у чаті під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_19 " виявлено переписку командирів стрілецьких полків, початок якої датується 09.11.2022 року, з якої слідує, що ОСОБА_10 доповідає старшому про стан виконання поставлених завдань 127 полком; у чаті з обліковим записом, який має зовнішнє посилання на акаунт " ІНФОРМАЦІЯ_20 ", що прив`язний до номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , початок якого датується 01.12.2022 року, відображена переписка військовослужбовців 127 полку, серед яких ОСОБА_10 приймає доведену інформацію по бойовій обстановці та надає вказівки; у чаті з обліковим записом, який має зовнішнє посилання на акаунт " ІНФОРМАЦІЯ_21 ", що прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , виявлено листування початок якого датується 09.12.2022, у якому виявлені скріншоти зображення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РЕНО реєстраційний номер НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_58 ; у чаті з обліковим записом (акаунтом), який має зовнішнє посилання на аккаут " ІНФОРМАЦІЯ_22 ", що прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_7 , відображене листування з 10.11.2023 року, у якому "БЕС" звітує ОСОБА_10 про бойову обстановку та приймає до виконання вказівки останнього, звертаючись до нього як до командира; у чаті з обліковим записом (акаунтом), який має зовнішнє посилання на акаунт " ІНФОРМАЦІЯ_23 ", що прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_8 , наявна переписка початок якої датується з 07.08.2022 року з якої слідує, що ОСОБА_10 звітує старшому про виконані бойові завдання 127 полком та обстановку на зайнятих позиціях, у тому числі й в районі с.Тернові Поди та виконання завдання по переміщенню 127 на "лівий берег" 28.10.2022..; у чаті з обліковим записом (акаунтом), який має зовнішнє посилання на аккаунт " ОСОБА_59 ", що прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_9 , наявне листування початок якого датується 20.11.2022 року, у якому наявне зображення відео повідомлення ОСОБА_10 іншому військовослужбовцю 127 полку рф та ведеться розмова з приводу виконання поставлених на нараді завдань; у чаті з обліковим записом (акаунтом), який має зовнішнє посилання на акаунт " ІНФОРМАЦІЯ_24 ", наявне листування початок якого датується 05.09.2022 року, у якій ОСОБА_60 повідомляє, що " ІНФОРМАЦІЯ_25 ", повідомляє, що "взяли полоненого" та скидає відео, за яким співрозмовник викладає публікацію про те, що підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_26 спільно із військовими ВС РФ тримають оборону на Херсонському напрямку..та що ..взятий в полон військовослужбовець ЗСУ.. Зазначене листування підтверджує присутність 127 полку ДНР на території Миколаївської області, їх участь в окупації вказаної території, приналежність ОСОБА_56 до даного полку та командування ним, здійснення ним контролю за діями своїх підлеглих шляхом щоденного звітування останніми безпосередньо йому про обстановку у підрозділі (Т.5 а.п.1-171).

В ході виконання доручення слідчого оперуповноваженими УСБ України в Миколаївській області встановлено ряд осіб на ім`я ОСОБА_11 та їх особисті дані, при цьому фото цих осіб ідентичне (Т.4 а.п.40-46). У подальшому, слідчим шляхом пошуку та вертифікації інформації з Інтернет - джерел, виявлено Інтернет-сторінку соціальної мережі "вконтакте", яка розміщена за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_27 , оглядом якої за протоколом від 27.01.2023 року (Т.4 а.п.59-67) ідентифіковано особу ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за особливою прикметою: носіння чорних окулярів та фото даної особи.

Пізніше, зображення ОСОБА_11 , здобуте в ході огляду інтернет-сторінки мережі "вконтакте" 27.01.2023 року, серед інших 11 фотознімків в ході проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до протоколу від 02.02.2023 року було впізнане потерпілим ОСОБА_23 (анкетні дані змінено) як особи військовослужбовця підрозділу ЗС РФ, який здійснював його допит під час перебування у заручниках військовослужбовців РФ (Т.4 а.п. 68-73).

Так само, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2023 року, потерпілий ОСОБА_25 (анкетні дані змінено) впізнав на фотознімку особу, яка як військовослужбовець ЗС РФ, який під час його утримання за адресою: АДРЕСА_4 , проводив з ним допит на предмет його обізнаності про розташування ЗС ЗСУ, яким виявився ОСОБА_11 (Т.4 а.п.74-79).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2023 року, потерпілий ОСОБА_26 (анкетні дані змінено) впізнав на фотознімку №3 особу, як командира військовослужбовців ЗС РФ, який здійснював його затримання та який надавав наказ на переміщення його до с.Олександрівка, при цьому не надаючи жодних документів, які надавали право на затримання та обмеження волі, яким виявився ОСОБА_11 (Т.4 а.п.88-93).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2023 року потерпілий ОСОБА_24 (анкетні дані змінено) впізнав на фотознімку №3 особу, яка в період його незаконного утримання була присутня на одному із шикувань військовослужбовців ЗС РФ, яким виявився ОСОБА_11 (т.4 а.п.100-105).

Пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за протоколом від 05.04.2023 року свідку ОСОБА_61 , останній на фотознімку впізнав особу, яка під час окупації с.Олександрівка ЗС РФ був військовослужбовцем ЗС РФ з позивним " ОСОБА_13 ", за ім`ям ОСОБА_42 , проживав незаконно у захопленому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , якого ідентифіковано як ОСОБА_11 (Т.4 а.п.80-85).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2023 року, свідок ОСОБА_62 впізнала на фотознімку №3 особу, як особу представника ЗС РФ, який був командиром військовослужбовців ЗС РФ, які здійснювали затримання ОСОБА_26 (анкетні дані змінено), яким виявився ОСОБА_11 (Т.4 а.п.94-99).

Крім того, з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.2023 року потерпілому ОСОБА_23 (анкетні дані змінено) (Т.4 а.п.108-113) та потерпілому ОСОБА_25 (анкетні дані змінено) від 04.02.2023 року (Т.4 а.п.114-119), вони впізнали на фотознімку особу, яка як військовослужбовець ЗС РФ, здійснювала затримання ОСОБА_23 та утримання та допит ОСОБА_25 , та яку було ідентифіковано як ОСОБА_12 .

За даними протоколу огляду від 20.03.2023 року в ході огляду соціальної мережі "вконтакте", на якій міститься інформація з профілю особи за назвою " ОСОБА_63 ", виявлено особу користувача сторінки " ОСОБА_64 " та виокремлено фото даної особи (Т.4 а.п.120-139).

В ході здійснення оперативно розшукових заходів у рамках виконання доручення слідчого на встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, у порядку ст.40 КПК України, оперативними працівниками УСБУ в Миколаївській області було виявлено фотозображення осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в подальшому записані на оптичний носій інформації диск DVD-R, про що зазначено у рапорті від 18.01.2023 року ( Т.4 а.п.202).

За даними висновку судово-портретної експертизи від 13.07.2023 року зображення особи згідно протоколу огляду від 20.03.2023 року та зображення особи, отримане за даними рапорту від 18.01.2023 року є зображеннями однієї і тієї ж особи (Т.4 а.п.208-215), яку ідентифіковано як ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_30 та свідок ОСОБА_53 в ході впізнання за фотознімками впізнали особу, яка є військовослужбовцем рф з позивним " ОСОБА_14 ", який в період окупації знаходився у с.Олександрівка та проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , займав посаду дільничного, що свідки підтвердили у протоколах відповідної слідчої дії від 05.04.2023 року (Т.4 а.п.216-227).

За результатами проведених за фотознімками впізнань потерпілий ОСОБА_26 (анкетні дані змінені) та потерпілий ОСОБА_24 (анкетні дані змінені), кожен з них окремо, впізнали серед інших ОСОБА_12 , як особу, яка здійснювала їх затримання, що підтверджується протоколами від 23.03.2023 року та від 13.04.2023 року, відповідно (Т.4 а.п.228-239).

Свідок ОСОБА_65 суду показала, що постійно проживає за адресою АДРЕСА_5 . 26.03.2022 року близько 10-11 ранку до вказаного будинку вдерлася група російських військових у кількості більше 15 чоловік та повідомили, що відтепер вони будуть у ньому проживати. Вказані військові були військовослужбовцями НОМЕР_1 полку ДНР. Старшим над ними був ОСОБА_77, чоловік середнього зросту, віком близько 60-65 років, з сивим волоссям та світлого кольору очима, представився як ОСОБА_66 . Декілька днів вона та її чоловік залишалися у даному будинку, проживали у підвалі, після чого виїхали. Однак вона щодня приходила до свого вище вказаного будинку поратися по господарству. ОСОБА_77 розповідав, що служив у Придністров`ї, проживав у Макіївці. Він був жорстким із своїми підлеглими, контролював все село, щоб дотримувалися порядку, надавав дозволи на переміщення за межі села. На території будинку з розмов військовий чула такі прізвиська як ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 . Цивільних осіб на території двору вказаного домоволодіння не бачила. З будинку військові виїхали 26.10.2022 року. На пред`явлених їй фотокартках працівниками ІНФОРМАЦІЯ_12 впізнала ОСОБА_81. Чула, що за адресою АДРЕСА_4 , російські військовослужбовці влаштували катівню для полонених.

Свідок ОСОБА_67 суду показала, що проживає за адресою АДРЕСА_7 . У сусідньому домоволодінні належному сусідам ОСОБА_68 та ОСОБА_69 за адресою АДРЕСА_4 , з кінця березня 2022 року перебували військовослужбовці ДНР. Приблизно у квітні 2022 року бачила як до вказаного будинку військові рф завели цивільного чоловіка худорлявої статури. В той же день ввечері із вказаного будинку почула сильні чоловічі крики. Цього ж цивільного чоловіка бачила пізніше у сусідів на городі, він разом з ОСОБА_68 саджав картоплю, біля них стояв військовий рф з автоматом. Бачила як з даного будинку виносили закривавлені простирадла та чорні продовгуваті пакети, які закидували у вантажний автомобіль. З території двору чула звернення ОСОБА_78, ОСОБА_35 . ОСОБА_14, або як він представився ОСОБА_12 , дільничний, військовий рф, високий, плотний, круглолиций, розповідав, що родом із Макіївки, раніше служив у міліції. ОСОБА_82 вперше побачила після того як почула чоловічі крики із подвір`я. ОСОБА_13, маленький, повнуватий, постійно ходив у чорних окулярах, бачив як декілька разів заходив у до сусідів у двір. ОСОБА_81 бачила біля місцевого магазину, кричав що рознесе тут все через безлад на подвір`ї та щоб не чекали "нациків". ОСОБА_77 невисокого зросту, років 60, з сивим волоссям, був головним у селі, через нього вирішувались всі питання.

Свідок ОСОБА_30 суду показав, що у березні 2022 року проживав у будинку АДРЕСА_4 . У другій половині березня 2022 року с.Олександрівка було окуповане військами рф, зокрема розвід бригадою, військовими ДНР. Приблизно у цей період до вказаного будинку прийшов ОСОБА_77 та повідомив, що буде у ньому проживати. Проживав до травня 2022 року, після чого переїхав до іншого будинку. Замість нього заселилися військові рф за позивними "ОСОБА_78", "ОСОБА_35", "ОСОБА_11", "ОСОБА_79", "ОСОБА_80". З цього часу почалися допити цивільних полонених чоловіків, які відбувалися у приміщенні ангару, розташованому на території даного домоволодіння. Полонених приводив військовий рф "ОСОБА_13". ОСОБА_14 ОСОБА_47 військовий рф був участковим у той період, він з ДНР, міліціонер у відставці. ОСОБА_77 був їх старшим, навідувався до них, й у той час коли на території були полонені. Полонених не може описати, у них на голові були мішки. Чув як їх катували, вони сильно кричали. Бачив як на допит військові рф несли з собою електрошокери. Полонених зачиняли у приміщенні, біля них постійно стояв озброєний вартовий. Приміщення було холодним, підлога бетонна, ліжок не було, лише матраци на підлозі, туалет відсутній. Бачив як полонених у супроводі вартового виводили з приміщення на вулицю у туалет. Весь час не знаходився на території домоволодіння, виходив у справах, за процесами допитів не слідкував, військові рф не вводили його в курс своїх справ. На початку червня 2022 року "ОСОБА_78", "ОСОБА_35", "ОСОБА_11", "ОСОБА_79", "ОСОБА_80" виїхали з будинку. Після них заселився ОСОБА_13 з своєю компанією. Допити полонених продовжилися, але вже без сильних катувань. На пред`явлених слідчим фотокартках впізнав ОСОБА_40 , ОСОБА_41 і ОСОБА_81.

З урахуванням вищезазначеного, суд, вважає вину обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом сукупністю достатніх доказів.

Попри те, що винуватість обвинувачених доведена вище зазначеними доказами суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Сторона обвинувачення як на доказ винуватості ОСОБА_10 посилається на матеріали тимчасового доступу до речей та документів на підставі постанови прокурора від 14.02.2023 року у порядку п.20-7 розділу ХІ КПК України, відповідно до яких було отримано доступ до інформації про місце розташування базових станцій оператора мобільного зв`язку у зоні дії абонента за номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_70 (Т.6 а.п.73-99).

Відповідно до п.20-7 ХІ Перехідні положення КПК під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доаступ до речей і документів, визначений у пунктах 2,5,7,8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури, що набув чинності з 22.03.2022 року відповідно до Закону №2137-ІХ від 15.03.2022.

Пункт 2 ч.1 ст.615 КПК України діяв у такій редакції: відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього кодексу, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Постанова про тимчасовий доступ винесена 14.02.2023 року прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_71 та погоджена керівником обласної прокуратури ОСОБА_72 не містить обґрунтувань відсутності об`єктивної можливості виконання слідчим суддею повноважень, передбачених ст.163 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.97 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Оскільки відомості, які містяться у протоколі тимчасового доступу від 06.04.2023 року отримані без дозволу слідчого судді, то відповідно до п.1 ч.2 ст.97 КПК України суд визнає їх недопустимими.

Проте виключення частини доказів не впливає на правову оцінку дій обвинувачених.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 438 КК України, як інше порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме ст. 86 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I); ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.1 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, та за ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, як інше порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме ст.147 Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, підпункту а. 2 пункту а частини 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, у вину обвинуваченому ОСОБА_10 ставиться те, що він, будучи командиром вказаних військовослужбовців та усвідомлюючи факт вчинення порушень, не вчинив дій на припинення цих порушень зі сторони підлеглих, чим допустив порушення ст. 86 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, тобто з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.

Проте, кваліфікуюча ознака, як за попередньою змовою групою осіб, свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження представленими суду доказами стороною обвинувачення підтвердження не знайшла.

Положеннями ст. 28 ч. 2 КК України встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.

Жодних доказів безпосереднього вчинення ОСОБА_10 дій щодо неправомірного утримування та катування потерпілих суду не надано. Вказані обставини не знайшли свого відображення й у формулюванні обвинувачення ОСОБА_10 .

За такого з формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_73 підлягає виключенню обставина й кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Розом з тим, відповідно до ч.5 ст.3 КК України, Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Порушення ст.86 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), є відповідальністю командування, іншим порушенням законів та звичаїв війни, що підпадає під кваліфікацію за ч.1 ст.438 КК України.

У міжнародному праві командна відповідальність - це відповідальність військових командирів або цивільних начальників за злочини, скоєні силами або підлеглими, що діють під їхнім командуванням, владою та контролем, які сталися через те, що вони не здійснювали належного контролю над цими силами/підлеглими.

У справі здобуто достаньо доказів, що ОСОБА_10 був командиром окупаційних військ с.Олександрівка Миколаївської області, мав ефективне командування та контроль над підлеглими, які вчинили злочин проти потерпілих, оскільки був "головним серед військових" у селі зі слів свідків, міг віддавати накази своїм підлеглим, які доповідали йому про загальну обстановку, міг вирішувати питання про передислокацію підлеглих йому підрозділів, був на території домоволодіння, де утримувалися потерпілі, бачив їх, тобто усвідомлював, що відносно них вчиняється злочин щонайменше неправомірного утримування, й не вжив заходів щодо його припинення, хоча в силу свого становища у військовій структурі та особистого авторитету міг це зробити.

З урахуванням вище зазначеного, доводи захисника щодо відсутності кримінальної відповідальності у національному законодавстві за бездіяльність командування безпідставні.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про наявність у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спільної змови з іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців рф з позивними " ОСОБА_16 ", " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", " ОСОБА_21 ", " ОСОБА_17 ", " ОСОБА_18 ", " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", " ІНФОРМАЦІЯ_8 " на неправомірне утримування та катування потерпілих з метою отримання інформації на користь окупаційних військ, так як вони приймали безпосередню участь у затриманні, неправомірному утримуванні ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , у їх допитах та допитах ОСОБА_25 з метою отримання інформації, у тому числі й за допомоги погроз та тортур, вчинуваних іншими вище зазначеними невстановленими військовослужбовцями рф. Вказані обставини підтверджені показаннями потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та свідків ОСОБА_65 , ОСОБА_67 , ОСОБА_30 , протоколами проведення впізнання за фотознімками за участі вказаних осіб, іншими письмовими доказами. Показання потерпілих є такими, що заслуговують на довіру, оскільки узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі. Підстав вважати їх ненадійними у суду немає.

За такого доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження винуватості обвинувачених неспроможні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинувачених на захист та доступ до правосуддя з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_10 , 10.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 10.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, та здійснено виклики, у відповідності до вимог статей 111, 112, ч. 8 ст. 135, 278 КПК України, про що опубліковано в газеті "Урядовий кур`єр" та на сайті ІНФОРМАЦІЯ_28 . 22.05.2023 року їх було оголошено в розшук (Т.6 а.п.125-127, 130-135) та на підставі дозволу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.06.2023 року в межах даного провадження проводилось відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 спеціальне досудове розслідування (Т.6 а.п.136-141).

Із матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачені неодноразово викликалися до слідчого (прокурора), у тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті "Урядовий кур`єр") і на офіційному сайті офісу Генерального прокурора.

Повістки про виклики обвинувачених на стадії судового провадження були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті "Урядовий кур`єр" і на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_29 , додатково публікувалися на сайті " ІНФОРМАЦІЯ_28 ", передавалися через захисників.

Ухвалою суду від 19.10.2023 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 здійснювалось спеціальне судове провадження (Т.1 а.п.226-227).

Обвинувачені у судовому засіданні були представлені безоплатними захисниками, які не були пасивними у своїй діяльності, оскільки заявляли клопотання, висловлювали свою думку з приводу заявлених клопотань сторони обвинувачення, задавали питання потерпілим та свідкам, висловлювали думку з приводу письмових доказів, у судових дебатах просили ухвалити відносно своїх підзахисних виправдовувальний вирок.

З огляду на викладене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом були вжиті всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як підозрюваних та обвинувачених на захист та доступ до правосуддя з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що його вік 69 років, він є громадянином Російської Федерації, росіянин, має зареєстроване місце проживання, на момент вчинення злочину займав посаду командира НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_2 армійського корпусу "ДНР".

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що його вік 53 роки, громадянин України, має зареєстроване місце проживання, на момент вчинення злочину займав посаду командира розвідувального загону НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_2 армійського корпусу "ДНР", у поле зору ГУНП в Луганській області не потрапляв, скрг на його поведінку до ІНФОРМАЦІЯ_30 не надходило, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що його вік 50 років, громадянин України, одружений, має зареєстроване місце проживання, на момент вчинення злочину займав посаду військовослужбовця НОМЕР_1 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_2 армійського корпусу "ДНР", раніше не судимий, на обліку КНП " ІНФОРМАЦІЯ_31 " не перебуває, відповідно до інформаційних підсистем МВС адміністративні матеріали відносно нього не складалися.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд приймає вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином проти миру, безпеки людства, та міжнародного правопорядку, його високу суспільну небезпеку, яка полягає в спричиненні серйозної шкоди потерпілим, не викликаною військовою необхідністю, обставини та мотиви його вчинення, наведені дані про особу обвинуваченого, його вік, його роль у вчиненні злочину у формі бездіяльності, за відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, те, що він оголошувався у розшук у зв`язку із переховуванням на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та призначає обвинуваченому ОСОБА_10 найсуворіше покарання у межах санкції ч. 1 ст. 438 КК у виді позбавлення волі, оскільки суд переконаний в тому, що саме така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_11 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства, та міжнародного правопорядку, їх високу суспільну небезпеку, яка полягає в спричиненні серйозної шкоди потерпілим, не викликаною військовою необхідністю, обставини та мотиви їх вчинення, наведені дані про особу обвинуваченого, його вік, його активну роль у вчиненні злочину, за відсутності пом`якшуючих та наявності обтяжуючих покарання обставин, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності з призначенням реального покарання, те, що він оголошувався у розшук у зв`язку із переховуванням на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та призначає обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у межах санкції ч.1 ст.111, ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 438 КК у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна, оскільки суд переконаний в тому, що саме така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_12 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства, та міжнародного правопорядку, їх високу суспільну небезпеку, яка полягає в спричиненні серйозної шкоди потерпілим, не викликаною військовою необхідністю, обставини та мотиви їх вчинення, наведені дані про особу обвинуваченого, його вік, його активну роль у вчиненні злочину, за відсутності пом`якшуючих та наявності обтяжуючих покарання обставин, те, що він оголошувався у розшук у зв`язку із переховуванням на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та призначає обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у межах санкції ч.1 ст.111, ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 438 КК у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна, оскільки суд переконаний в тому, що саме така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.124 КПК України суд покладає на обвинувачених судові витрати на залучення експерта для проведення молекулярно-генетичної експертизи від 20.02.2023 року вартістю 13 600,03 грн., що підтверджено довідкою (Т.3 а.п.125); судово-портретної експертизи від 13.07.2023 р. вартістю 3824 грн., що підтверджено довідкою (Т.4 а.п.207), загальною сумою 17 424,03 грн. у рівних частках, тобто по 5 808,01 грн. з кожного.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

Арешт, накладений на фотокартку розміром 10 см на 15 см, із зображенням ОСОБА_10 (позивний " ОСОБА_15 "), відповідно до ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_32 (справа № 490/595/23) від 31 січня 2023року, підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_10 згідно ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_32 від 06.06.2023 року (Т.6 а.п.155-159), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_11 згідно ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_32 від 06.06.2023 року(Т.6 а.п.147-154), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_12 згідно ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.06.2023 року (Т.6 а.п.142-146) суд залишає без змін, оскільки обвинувачені засуджені до покарання у виді позбавлення волі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.371-374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, та призначити покарання

за ч.1 ст.111 КК України - у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років, з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України - у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, та призначити покарання

за ч.1 ст.111 КК України - у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років, з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України - у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання засудженим рахувати з дня затримання на виконання данного вироку після набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , на користь держави Україна витрати на залучення експерта у розмірі 5 808,01 грн. (п`ять тисяч вісімсот вісім грн.01 к).

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , на користь держави Україна витрати на залучення експерта у розмірі 5 808,01 грн. (п`ять тисяч вісімсот вісім грн.01 к).

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , на користь держави Україна витрати на залучення експерта у розмірі 5 808,01 грн. (п`ять тисяч вісімсот вісім грн.01 к).

Обраний відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Обраний відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Обраний відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Арешт, накладений на фотокартку розміром 10 см на 15 см, із зображенням ОСОБА_10 (позивний " ОСОБА_15 ") - скасувати.

Речові докази, які зберігаються у кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_12 : військові штани зразка зс рф, військова куртка, шеврон, сумка для протигазу, пов`язка на руку з написом "ВСП", карта, тканина білого кольору, пластикові затяжки в кількості 2 шт., пластикові затяжки в кількості 9 шт. - знищити, документи, упаковані в пакет SUD2001656 - повернути їх власникам; фотокартку розміром 10 см на 15 см, із зображенням ОСОБА_10 , яка зберігається при матеріалах даного кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити прокурору, захиснику, потерпілим в день його проголошення, а інформацію про вирок опублікувати в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченим право подати заяву до Снігурівського районного суду Миколаївської області про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, якщо його було пропущено з поважних причин.

Суддя ОСОБА_1