У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому

14 травня 2025 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції кримінального провадження № 0001820 від 29.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В проваджені судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0001820 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25.03.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.05.2025.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання в якому покликається на те, що ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, не зменшилися і уникнути їх шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому просить застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали обвинувального акта, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувальною акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію прокурора, суд вважає доцільним застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до положень ст.ст. 183, 197 КПК України із урахуванням зазначених у клопотанні ризиків і підстав обрання такого запобіжного заходу, які на теперішній час фактично не змінились і не відпали.

Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 будучи засудженою 27.01.2025 вироком Гощанського районного суду Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку в 3 роки, а також відносно якої 10.10.2024 та 28.01.2025 до Рівненського міського суду скеровано обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за ч. 2 ст. 190 КК України, 28.02.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України, а також 28.03.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, належних висновків не зробила, на шлях виправлення, перевиховання не стала та обвинувачується в нових умисних, корисливих кримінальних правопорушеннях проти власності в умовах воєнного стану. Перебуваючи на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни ними показань, усвідомлюючи яке покарання їй загрожує уникнути суду. Міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи немає. Також злочини в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що дає підстави вважати, що вона є суспільно небезпечною, та її перебування на волі може призвести до вчинення нею ряду інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченої, тяжкість кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується, вважаю за необхідне визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 350, 369, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, якій вручено обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів тобто, з 14 травня 2025 року до 13 липня 2025 року включно.

Одночасно визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13 липня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_4 , прокурору, та направити для відома та виконання начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1