Справа 556/1552/25
Номер провадження 1-кп/556/147/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в селищі Володимирець, кримінальне провадження №0000112 від 21.05.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, освіта середня, розлученого, не військовозобов`язаного, не судимого,-

за ч.1 ст.126-1 КК України-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв дії психологічного насильства над своєю матір`ю ОСОБА_6 , що проявлялось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, шарпанням за верхній одяг, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, а також погіршення якості життя.

Так, 12.06.2024, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме: ображав нецензурною лайкою, кричав, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, внаслідок чого останній завдано шкоду психологічному здоров`ю, за що ОСОБА_4 відповідно до постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.07.2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 13.05.2025, близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_4 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашне насильство відносно свост матері ОСОБА_6 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за верхній одяг, внаслідок чого останній завдано шкоду психологічному здоров`ю, за що ОСОБА_4 відповідно до постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.05.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3. ст. 173-2 КУпАП.

Надалі, 19.05.2025, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , яке виражалося у погрозах фізичною розправою, висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, криках, словесних образах, шарпанні за верхній одяг, що спричинило потерпілій приниження її гідності, погіршення якості її життя та психологічні страждання, які виразились у втомі, фізичному дискомфорті, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та появі негативних переживаннь, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала психологічне насильство.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

09 червня 2025 року між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та надала згоду щодо укладення між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у подальшому подібного не вчиняти та щиро розкаюється у скоєному.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт, строком сто п`ятдесят годин, а також застосувати обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною. ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, строком сто п`ятдесят годин, а також застосувати обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 травня 2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виглі особистого зобов`язання, строком на 60 днів.

Судові витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 174, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 червня 2025 року, укладену між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000112 від 21.05.2025 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт, строком сто п`ятдесят годин.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1