Справа № 583/2623/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 12.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Сумської області, м. Охтирка, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням погодженим прокурором, обґрунтовуючи тим, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області знаходиться зазначене кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, переховувати чи знищити докази її причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваної, захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст.176 КПК України зі слідуючих підстав.

Відповідно до підпункту «с» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 12.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно витягу з вказаного кримінального провадження 11.06.2025 о 23 год. 25 хв. до чергової частини Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що до приймального відділення КНП ОМР "Охтирська ЦРЛ" було доставлено ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_2 , із тілесними ушкодженнями у вигляді тяжкої ЗЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеня, пластинчаста субдуральна гематома зліва, перелом лицевого черепа під питанням, перелом кісток носу, забійна рвана рана правої вушної раковини. Встановлено, що вказані тілесні ушкодження 11.06.2025 близько 19 години, за місцем мешкання потерпілого, нанесла його знайома ОСОБА_4

12.06.2025 о 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримана у порядку ст. 208 КПК України.

12.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами допиту свідків; протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , в ході якого вилучено речові докази з нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На переконання слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, переховувати чи знищити докази її причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997 р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності, та визначає лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, на даній стадії при вирішення питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює докази на предмет їх вагомості і не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, враховуючи те, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, переховувати чи знищити докази її причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи особу підозрюваної, яка не має сталих соціальних зв`язків за місцем мешкання, офіційно ніде не працює, неодружена, інших осіб на утримані та під опікою немає, зловживає алкогольними напоями, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчий суддя, вважає, що існує обґрунтована наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

На думку суду, тримання підозрюваної під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогам ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вказані обставини у сукупності з іншими, передбаченими ч.1 ст.194 КПК України, дають достатні підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, в судовому засіданні доведено наявність обгрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

На переконання слідчого судді більш м`який запобіжний захід в даному випадку не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні з вищевикладених підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин, передбачений ч. 1 ст.121 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи насильницький характер інкримінованого злочину слідчий суддя дійшов висновку не визначати заставу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту до 24 години 11.08.2025 року з подальшим утримуванням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Дата закінчення дії ухвали 24 год. 11.08.2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною - протягом п`яти днів з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1