Справа № 357/7763/25
У Х В А Л А

29 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»:

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про звільнення від покарання, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння,

У С Т А Н О В И В :

у заявленому клопотанні ОСОБА_5 просив вирішити питання про можливість застосування до нього Закону України № 3886-ІХ та переглянути його вирок, оскільки сума викраденого майна не перевищує 800 гривень.

У судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання, просив звільнити його від покарання.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 не заперечували проти клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Заслухавши засудженого, представника установи виконання покарань, прокурора, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання згідно з вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року.

Згідно з цим вироком:

- ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, із врахуванням положень ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання, з таким співвідношенням: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно ОСОБА_5 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2018 року та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

- ОСОБА_5 зараховано у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 12 грудня 2023 року до 06 лютого 2024 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі;

- запобіжний захід залишений у виді тримання під вартою.

Злочин за цим вироком вчинений у 2023 році, а сума викраденого майна становить 719,40 грн.

Відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2018 року:

- ОСОБА_5 призначене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, 2 ст. 76 КК України.

Злочин за цим вироком вчинений у 2018 році, а сума викраденого майна становить 228,79 грн.

Відповідно до частити першої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Відповідно до пункту тринадцятого частини першої статі 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Отже, суд звільняє засудженого від покарання, у разі, якщо караність вчиненого ним діяння усунена законом.

09 серпня 2024 року вступив у силу Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно з вказаним законом, внесені зміни до статті 51 КУпАП.

Відповідно до внесених змін, законодавець передбачив адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно практики Верховного Суду, Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі ЄУН 278/1566/21).

Згідно з пунктом п`ятим підрозділу першого розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII, прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2018 року становив 1762 грн.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» від 3 листопада 2022 року № 2710-IX, прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року становив 2684 грн.

Отож, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, усунена караність крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, або вчинення замаху на них, вчинених в 2018 році на суму, що не перевищує 1762 гривні, а в 2023 році на суму, що не перевищує 2684 грн.

За таких обставин, в силу ст. 5, 74 КК України, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від покарань, які призначені йому вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2018 року та вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року, в частині покарань за ч. 4 ст. 185, ст. 70, 71 КК України, оскільки на день розгляду клопотання, діяння, за вчинення яких він засуджений цим вироком, станом на день розгляду клопотання, не тягне за собою кримінальну відповідальність.

Отож, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року необхідно виконувати без врахування покарань, призначених ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України та за правилами ст. 70, 71 КК України.

Отже, ОСОБА_5 слід вважати таким, що засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, до обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Одночасно, з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, перерахувавши відбуту частину покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 17 (сімнадцять) днів, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, суд дійшов висновку, що останній фактично відбув покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року.

Отож, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 5, 74 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_5 , про звільнення від покарання, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайно звільнити засудженого ОСОБА_5 , від покарання призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2018 року, згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайно звільнити засудженого ОСОБА_5 , від покарання призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185, ст. 70, 71 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року у за ч. 1 ст. 309 КК України, до обмеження волі на строк 2 (два) роки.

З урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, перерахувавши відбуту ОСОБА_5 частину покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, визнати ОСОБА_5 таким, що відбув покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її проголошення.

Для особи, яка тримається під вартою, строк на апеляційне оскарження, обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6