Провадження № 1-кс/947/7164/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000120 від 30.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. ч. 2, 3 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «LEXUS GS 350», державний номер НОМЕР_1 , (VIN: НОМЕР_2 ), чорного кольору.

Так, сторона обвинувачення підіймає питання щодо накладення арешту на означене майно та зазначає, що транспортний засіб є засобом вчинення даного кримінального правопорушення, який використовувалися під час вчинення злочинудля перевезення особливо небезпечних психотропних речовин та прекурсорів та зберіг на собі сліди вчинення злочинів у зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експертиз, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні:

-слідчий вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі;

-представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зауваживши, що вилучений транспортний засіб не має відношення до обставин даного кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено яке відношення до кримінального провадження має транспортний засіб марки «LEXUS GS 350», державний номер НОМЕР_1 , (VIN: НОМЕР_2 ), чорного кольору.

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане вилучене майно його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету арешту майна не обґрунтував, а лише поверхнево послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Крім того, слідчий суддя, зауважує, що слідчим в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, в клопотанні не було наведено який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, яке розслідується та майном яке належить третій особі.

Водночас, хоча й слідчим було зазначено у клопотанні, що означений автомобіль є засобом вчинення кримінальних правопорушень, який використовувався для перевезення особливо небезпечених психотропних речовин та прекурсорів, проте документального підтвердження власним доводам не надав.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1