Провадження № 1-кс/127/8548/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000407 від 30.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 30.06.2025 в ході проведення огляду місця події у період часу з 18:24 год. до 19:44 год.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання також не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження віднесено накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000407 від 30.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 червня 2025 року до відділення поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт від працівника сектору кримінальної поліції ВП №3 ВРУП, у якому зазначено, що під час відпрацювання території обслуговування, а саме в с. Зарванці по вул. Інженерній, було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який добровільно повідомив, що при собі має два поліетиленові згортки з кристалічною речовиною, яку він зберігає з метою подальшого збуту.

У цей же день, 30 червня 2025 року, в порядку статті 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано. Під час проведення його особистого обшуку були виявлені та вилучені наступні предмети:

-5 рулонів ізоляційної стрічки та упаковка з зіп-пакетами, які поміщено у спеціальний пакет НПУ №RIC 2132097;

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з SIM-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який поміщений у спеціальний пакет НПУ №CRI 1249674;

-електронні ваги сірого кольору, які поміщені у спеціальний пакет НПУ №CRI 1249675;

-банківська карта «Монобанк» № НОМЕР_5 , яку поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249676;

-зіп-пакет із ізоляційною стрічкою синього кольору та порошкоподібною речовиною білого кольору всередині, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №CRI 1249677;

-полімерну ємність рожевого кольору з порошкоподібною речовиною, яку поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249678;

-зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249679.

Крім того, під час огляду місця події від 30 червня 2025 року за участю затриманого, останній вказав місця розташування так званих «закладок». У період з 18:24 год. до 19:44 год. на території м. Вінниця працівниками поліції було виявлено та вилучено наступні згортки:

-за координатами 49.231641, 28.495500 згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249663;

-за координатами 49.231735, 28.495077 згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249637;

-за координатами 49.231858, 28.493358 згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249673;

-за координатами 49.233745, 28.486896 згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249672;

-за координатами 49.232621, 28.487838 згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249671;

-за координатами 49.233146, 28.487668 згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249670;

-за координатами 49.232401, 28.487686 згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249669.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000407 від 30.06.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 30.06.2025 майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 30.06.2025 в ході проведення огляду місця події у період часу з 18:24 год. до 19:44 год., а саме на:

-згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249663;

-згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249637;

-згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249673;

-згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249672;

-згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249671;

-згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249670;

-згорток із зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1249669.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя