Справа № 489/6623/25
Провадження № 1-кс/489/2193/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

18 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003610 від 25.12.2024 про надання дозволу на затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 (дистанційно),

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що останній підозрюється у самовільному залишенні 09.09.2024 місця служби у військовій частині НОМЕР_1 , вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану тривалістю понад три доби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та на даний час переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає кримінальному провадженню, у зв`язку з чим оголошений у розшук. Тому слідчий просив надати дозвіл на його затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних положень КПК України свідчить про те, що затримання особи, як захід забезпечення кримінального провадження, може бути застосований на підставі ухвали слідчого судді лише щодо особи, яка має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні, в якому подається клопотання про надання дозволу на затримання.

Натомість згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

При розгляді клопотання встановлено, що 25.12.2024 Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві внесено до ЄРДР за №0003610 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК, за фактом самовільного залишення 09.09.2024 військовослужбовцем ОСОБА_4 місця служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Поряд з тим, до матеріалів не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів клопотання про те, що 19.06.2025 складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , яке було вручене особі особисто або направлене для вручення у встановленому законом порядку, оскільки не додано копію відповідного повідомлення про підозру.

Також із доданої до клопотання світлокопії витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0003610 від 25.12.2024 вбачається, що у ньому відсутні відомості про факт повідомлення певної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у графі із зазначенням дати повідомлення про підозру та прізвища підозрюваного, оскільки відповідна графа «ПІБ, дата народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї:» є порожньою та не містить жодних відомостей.

Зазначені обставини, у свою чергу, свідчать про те, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у даному провадженні, у зв`язку з чим, виходячи з вищевказаних положень кримінального процесуального законодавства, до нього не може бути застосований жоден із заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема надання дозволу на затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, виходячи з положень ч. 1 ст. 188 КПК України, з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вправі звернутися до слідчого судді лише прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Однак, до слідчого судді подане клопотання слідчого ОСОБА_3 , який не погодив його з відповідним прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні, оскільки в графі «Погоджено» відсутній підпис зазначеного у клопотанні прокурора ОСОБА_6 про погодження даного клопотання.

Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звернулася особа, яка не має жодних повноважень подавати такі клопотання до суду, і, як наслідок, таке клопотання не може бути задоволене слідчим суддею.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

При цьому, всупереч вимогам ст. 37 КПК України в матеріалах клопотання відсутній відповідний процесуальний документ (постанова про групу прокурорів тощо) про визначення керівником відповідного органу прокуратури відповідного прокурора, який здійснює повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні, який би підтверджував, що процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні є конкретно визначений прокурор, який вправі погодити таке клопотання.

Натомість наявна в матеріалах клопотання світлокопія витягу з ЄРДР, в якому наявні дані, зокрема про слідчих та прокурорів, є неналежним документом на підтвердження повноважень слідчого та прокурора, оскільки витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Вказані висновки слідчого судді узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі 758/6173/22 та з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15.

За такого, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що воно подане особою, яка не має права його подавати, а також, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які достовірні та належні докази на підтвердження того, що особа, щодо якої слідчий просить надати дозвіл на затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має процесуальний статус підозрюваного у даному провадженні, внаслідок чого до неї може бути застосовано запобіжний захід та наданий дозвіл на її затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, тому встановлені слідчим суддею обставини є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 189, 190, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003610 від 25.12.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1