У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року місто Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000060 від 15.05.2025,-

В С Т А Н О В И В :

15.08.2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу «Hyundai Santa FE», 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у частині заборони користування.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що автомобіль не є речовим доказом у кримінальному провадженні, арешт без права користування є надмірно обтяжливим та обмежує його право на власність, гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Також він послався на необхідність використання автомобіля у повсякденному житті та для поїздок до слідчого чи лікаря.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`вився, повідомлявся належним чином та завчасно.

Слідчий в судове засіданні не з`вився, надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності та заперечив проти задоволення даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду даного клопотання не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, підлягає спеціальній конфіскації або може бути об`єктом забезпечення майбутньої конфіскації.

Арешт транспортного засобу ОСОБА_3 було накладено ухвалою слідчого судді від 31.07.2025 саме з метою забезпечення можливої конфіскації у кримінальному провадженні, де він підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Щодо необхідності застосування заборони користування.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування майном може застосовуватися лише за наявності обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження чи відчуження майна.

З огляду на характер транспортного засобу (рухоме майно), його вартість та мобільність, у разі надання заявникові права користування існує реальний ризик відчуження чи знищення майна, що унеможливить забезпечення цілей кримінального провадження.

Конституція України (ст. 41) гарантує право власності, але відповідно до ч. 4 цієї статті примусове відчуження об`єктів права приватної власності допускається лише з мотивів суспільної необхідності.

Європейський суд з прав людини у справі «Смирнов проти України» (2007 р.) сформулював підхід, згідно з яким втручання у право власності є допустимим, якщо воно має законну мету та є пропорційним.

У даному випадку арешт автомобіля ОСОБА_3 з повним позбавленням права користування обумовлений тяжкістю пред`явленого обвинувачення, вартістю транспортного засобу та необхідністю гарантувати можливу конфіскацію. Хоча заявник посилається на особисті потреби у використанні автомобіля, ці доводи не спростовують існування ризиків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню лише у випадку, коли відпали підстави, що обґрунтовували його накладення. Матеріали провадження підтверджують, що на сьогодні такі підстави залишаються чинними.

Таким чином, доводи заявника не підтверджені належними та допустимими доказами, а обставини кримінального провадження вимагають подальшого застосування арешту у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170- 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000060 від 15.05.2025 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1