Справа №162/688/25
Провадження № 1-кп/162/112/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000014, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 жовтня 2024 року, за частиною другою статті 197-1 Кримінального кодексу України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з вищою освітою, підприємця, несудимого,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що влітку 2022 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, будучи власником та користувачем присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0040 по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи межі вказаної земельної ділянки, умисно, з корисливих мотивів, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на збільшення фактичних меж землекористування для можливості проведення любительської риболовлі на річці Прип`ять, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка у володіння та користування йому не надавалась, не передавалась у власність або оренду, тобто за відсутності відповідного правочину, діючи всупереч статтям 60, 61, 112, 113, 115, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права на землю, за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації передачі йому власність чи надання у користування земельної ділянки, статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», статей 87, 88, 89, 93 Водного кодексу України, згідно з якими в межах зони санітарної охорони діє особливий режим використання земель, а в прибережних захисних смугах, які є частиною водоохоронних зон, уздовж річок, навколо водойм та на островах, забороняється будівництво будь-яких споруд, достовірно знаючи, що земельна ділянка біля річки Прип`ять відноситься до прибережної смуги та відведена в натурі на місцевості окремим проєктом землеустрою, здійснив самовільне захоплення земель загальною площею 0,0311 га шляхом встановлення огорожі, облаштування на березі річки тимчасової споруди: пірсу.

Дії ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні кваліфіковано за частиною другою статті 197-1 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні 01 серпня 2025 року подав суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК.

Прокурор не заперечив щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 у зв`язку із зміною обстановки на підставі статті 48 КК.

ОСОБА_4 розуміє нереабілітуючий характер закриття кримінального провадження на підставі статті 48 КК.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 48 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином, статтею 48 КК передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення кримінального правопорушення та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування статті 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) виснував, що особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особі встановлено інвалідність, тощо.

Згідно з частиною другою статті 12 та санкцією частини другої статті 197-1 КК діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 , віднесено до нетяжких злочинів.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, по місцю проживання характеризується позитивно.

Встановлено, що обвинувачений добровільно відшкодував заподіяну шкоду та самостійно привів земельну ділянку у попередній стан.

Відомостей про те, що внаслідок кримінального правопорушення настали незворотні негативні наслідки, немає.

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, суд доходить висновку про наявність передумов та підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувались, речові докази у справі відсутні.

Відповідно до обвинувального акта, розмір витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи № 194-Е від 19 лютого 2025 року стосовно трьох земельних ділянок (в тому числі стосовно земельної ділянки ОСОБА_4 ) становить 46648,80 гривень.

Згідно з актом № 2 від 19 лютого 2025 року попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта № 194-Е попередня вартість експертизи становить 110х424,08 грн/год = 46 648, 80 гривень.

З врахуванням вищенаведеного вбачається, що розрахунок витрат на залучення експертів здійснено за формулою 46 648,80/3 = 15 549,60 гривень, які прокурор просить стягнути з обвинуваченого.

Між тим, судом встановлено, що судова земельно-технічна експертиза проводилась щодо трьох земельних ділянок, до самовільного зайняття двох з яких обвинувачений ОСОБА_4 стосунку не має.

Таким чином, наведений вище розрахунок витрат на залучення експертів за відсутності конкретних документальних даних про витрачений експертом час для надання висновку в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, на думку суду, є неправильним.

Керуючись статтями 284-288, 314 Кримінального процесуального кодексу України, на підставі статті 48 Кримінального кодексу України, суд

постановив:

Клопотання захисника задовольнити.

На підставі статті 48 Кримінального кодексу України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 197-1 Кримінального кодексу України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000014, закрити відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

У стягненні з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних витрат у сумі 15549 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) гривень 60 копійок за проведення судової земельно-технічної експертизи відмовити за недоведеністю їх розміру.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1