Справа № 141/485/25
Провадження №1-кп/141/36/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2025 за № 0000076 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, проживає по АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одружений, працює у Оратівській дитячо-юнацькій спортивній школі технічним працівником, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У зв`язку із введенням воєнного стану на території України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 115/607 від 16.07.2024 ОСОБА_6 визнано придатним до проходження військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

У подальшому 05.05.2025 приблизно о 09 год 17 хв військовозобов`язаний ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований у АДРЕСА_1 , будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку, визначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» після оголошення йому змісту повістки про необхідність прибуття на 07 год 00 хв 06.05.2025, та її отримання, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для комплектування команди і подальшого призову за мобілізацією в розпорядження командира військової частини в складі команди № НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , діючи з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, за відсутності обставин, які б унеможливлювали його своєчасне прибуття, у визначений у повістці час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим ОСОБА_7 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не визнав та суду пояснив, що він не вважає себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки через свої релігійні переконання (є Свідком Єгови, зокрема охрещеним служителем релігійної організації «Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні») не може проходити військову службу у складі Збройних Сил України та інших військових формуваннях, а також брати до рук зброю та воювати. При цьому, обвинувачений вказав, що не відмовляється від проходження альтернативної (невійськової) служби. У зв"язку із зазначеними обставинами, обвинувачений просив суд його виправдати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 під час судового розгляду також просив суд його підзахисного ОСОБА_4 виправдати, оскільки ОСОБА_4 через свої релігійні переконання (є Свідком Єгови), не може проходити військову службу у Збройних Сил України та інших військових формуваннях, а також брати до рук зброю та воювати.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що 05.05.2025 приблизно о 09 год 00 хв ранку військовозобов`язаному ОСОБА_4 у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_2 була оголошена та вручена бойова повістка про необхідність прибуття на 07 год 00 хв 06.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для комплектування команди і подальшого призову за мобілізацією, однак в подальшому 06.05.2025 ОСОБА_4 у визначений у повістці час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 також суду пояснив, що 05.05.2025 приблизно о 09 год 00 хв ранку військовозобов`язаному ОСОБА_4 у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_2 була оголошена та вручена бойова повістка про необхідність прибуття на 07 год 00 хв 06.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для комплектування команди і подальшого призову за мобілізацією, однак в подальшому 06.05.2025 ОСОБА_4 у визначений у повістці час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оцінюючи покази допитаних свідків, суд звертає увагу на їх узгодженість та відповідність між собою про обставини кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 .

Натомість, позицію обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, суд розцінює як спосіб самозахисту та визнає його показання сумнівними та такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, не бажання нести відповідальність за дії, що вчинив.

При цьому, щодо твердження сторони захисту про те, що релігійні переконання обвинуваченого не дозволяють йому проходити військову службу у Збройних Силах України, а також брати до рук зброю та воювати, суд зазначає, що з матеріалів кримінального провадження, а саме зі змісту довідки релігійної організації «Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні» № 6735 від 21.05.2025 убачається, що ОСОБА_4 з 18.12.2024 більше не є Свідком Єгови, а тому оцінює дані твердження критично та до уваги не приймає.

Окрім показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

- повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7/1930 від 09.05.2025 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- рапортом діловода відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_10 про виявлення ним факту вчинення віськовозобов`язаним ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ст. 336 КК України;

- аркушем опитування ОСОБА_4 , зі змісту якого убачається, що останньому 05.05.2025 було доведено до відома ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 336 КК України, зазначені дані ОСОБА_4 було уважно прочитані та усвідомлені;

- довідкою ВЛК від 16.07.2024 № 115/607, згідно якої солдат ОСОБА_4 , 1973 року народження, придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;

- карткою обстеження та медичного огляду від 16.07.2024, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;

- мобілізаційним розпорядженням до команди № НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_4 необхідно з`явитися 06.05.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- розпискою ОСОБА_4 в05.05.2025 про одержання повістки для з`явлення до с-ща Оратів та відправки до команди № НОМЕР_1 .

Відтак, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною обвинувачення здобуті у справі і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено та сторонами кримінального провадження не доведено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

При цьому, суд враховує, практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вказав, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Таким чином, дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, відносно якого протягом 2021-2024 років, а також січня-квітня 2025 року на розгляд до адміністративної комісії справ про вчинення ним адміністративних правопорушень, а також фактів скоєння домашнього насильства не надходило, на обліку в КУ «Оратівський центр соціальних служб» для проходження програми кривдників ОСОБА_4 не перебуває, на «ДО» у лікаря нарколога КНП «Оратівська ЛПЛ» та на «ДО» у лікаря психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» ОСОБА_4 не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд вважає необхідним також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення. Відтак наслідки ухилення від військової служби в таких умовах мають через призначення покарання досягати мети, яка полягає у запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, як того вимагають положення ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України.

Відтак, звільнення від відбування покарання з випробуванням військовозобов`язаного за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання конституційного обов`язку пов`язаного із захистом Батьківщини. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому вказаного покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000076 не обирався.

Керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 336 КК України, ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання даного вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме СD-R диск з інформацією, наданою ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ознайомлення ОСОБА_4 з відповідними документами, а також повістку на відправку ОСОБА_4 в складі команди НОМЕР_1 , що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1