Справа №:755/2491/25
Провадження №: 1-кс/755/1590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора в порядку ст. 303 КПК України.

в с т а н о в и в:

Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001086 від 23.07.2024р. В якій він просив скасувати постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно від 28.04.2025, також просив накласти арешт на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаргу мотивовано тим, 05.07. 2024 року громадянка ОСОБА_5 звернулася до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. КиЄві з заявою про злочин, а саме про те, що їй стало відомо про те, що невстановленими особами підроблено документ, а саме договір купівлі - продажу квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

За даною заявою слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП в м. Києві було внесено відомості до ЄРДР за №0001086 від 23.07.2024р за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та розпочато досудове ррозслідування.

22.08.2024 року ОСОБА_5 було визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0001086 від 23.07.2024року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В подальшому 24.04.2025 представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в порядку ст. 2020 КПК України звернувася д Дніпровської окржуної прокуратури про накладення арешту на майно, а саме: квартиру за алресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Крім того, з метою збирання доказів неддійсності договору купівлі-продажу квартири спеціалістом проведено почеркознавче дослідження підпису і почерку ОСОБА_7 на документі - Договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 від 29.09.2011р. зареєстрованого в реєстрі за №4-2770, засвідченого державним нотаріусом ОСОБА_8 на бланку ВРН N6234828, висновки якого підтверджують факт недійсності підписів, копія якого додається до матеріалів даної скарги.

28.04.2025 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, у своїй постанову прокурор зазначає, що на даний час квартира не визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні, підстав для спеціальної конфіскації на даний час не вбачається, санкція ч.1 ст. 358 КК України не передбачає виду покарання як конфіскація майна, розмір шкоди під час проведення дізнання належним чином не встановлений. Крім того, органом дізнання не встановлено достатніх доказів, які б свідчили про підробку договору купівлі- продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з вказаних у ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні, заперечив проти задоволення скарги, зазанчив що йому відомо про висновок експерта.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001086 від 23.07.2024року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що жодних належних обґрунтувань у постанові про відмову у задоволенні клопотання прокурором не зазначено.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

З Урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованою, а тому скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, а тому у цій частині скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 372-376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу - задовольнити частково

Скасувати постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 28.04.2025 року про відмову у задоволенні клопотання предсатвника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001086 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

Зобов`язати уповноважених осіб Дніпровської окружної прокуратури повторно розглянути клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001086 від 23.07.2024 року та винести обґрунтовану постанову за результатами розгляду.

У задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

.