Справа №366/1621/25
Провадження №1-кс/366/347/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000035, внесеному в ЄРДР 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

І. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт, шляхом зборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучений квадроцикл марки «Polaris» Sportsman Forest 800 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та мотошолом, які належать 11 Державному пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС України в Київській області.

Клопотання мотивоване тим, що 01.06.2025, приблизно о 16 год. 00 хв. в м. Чорнобиль по вул. Кірова, поблизу будинку № 42, водій заступник начальника 11 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області ОСОБА_4 , керуючи службовим квадроциклом марки «Polaris» Sportsman Forest 800 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухаючись в напрямку ДСП «ЧАЕС», під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував її та допустив виїзд транспортного засобу на узбіччя з подальшим перекиданням.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження і його доставлено до клінічної лікарні № 1 м. Києва. Попередній діагноз: перелом основи черепа, ЗЧМТ, струс головного мозку, параорбітальна гематома зліва, забійна рана підборіддя, закритий перелом кісток передпліччя лівої та правої верхньої кінцівки.

01.06.2025 під час огляду місця події виявлено та вилучено згаданий квадроцикл та шолом.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом, у зв`язку з чим на нього слід накласти арешт.

ІІ. Позиції сторін

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд клопотання без його участі та участі прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що через умови воєнного стану, постійні повітряні тривоги, велике навантаження кримінальними провадженнями та необхідністю перебувати в інших судових засіданнях при розгляді кримінальних проваджень по суті, незначною чисельність штату прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури, прокурори позбавлені об`єктивної можливості прибути у судове засідання у строк, визначений ч. 1 ст. 172 КПК України.

При цьому, прокурор підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Вирішуючи питання про розгляд клопотання без участі прокурора, слідчий суддя враховує таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ. В подальшому, указами Президента України строк воєнного стану неодноразово продовжувався, на теперішній час такий стан в Україні не скасований та не відмінений.

Відповідно до п. 4 листа Голови Касаційного кримінального суду у скалі Верховного Суду від 03.03.2022 № 2/0/2-22 усі клопотання, які надходять на розгляд слідчих суддів, мають розглядатись у межах строків, установлених КПК України, однак за можливості невідкладно.

Згідно з п.п. 7, 9 цього листа, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду. При розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру).

Зі змісту наведених положень листа Верховного Суду можна дійти обґрунтованого висновку, що в умовах воєнного стану допускається розгляд клопотань учасників кримінального провадження за їх відсутності за умови належного мотивування прийняття такого рішення.

При цьому, у згаданому листі Верховний Суд допускає, за умови існування об`єктивних обставин, допускати розгляд клопотань навіть за відсутності підозрюваного при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Запобіжні заходи з числі заходів забезпечення кримінального провадження є більш серйознішими заходами, які тимчасово обмежують права та свободи осіб, до яких вони застосовуються та мають наслідком покладення на осіб обов`язків у зв`язку з перебігом ходу кримінального провадження.

Тому, вирішення питання про арешт майна є менш обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження на відміну від запобіжних заходів, у зв?язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути таке клопотання за відсутності учасників справи, за умови існування об`єктивних обставин, які унеможливлюють прибуття сторін у судове засідання для розгляду клопотання, строк розгляду якого обмежується часовими рамками положень КПК України.

Слідчий суддя враховує та вважає обґрунтованими обставини, зазначені прокурором як на підставу розгляду клопотання за його відсутності, оскільки у зв?язку з введенням на території України умов воєнного стану, які супроводжуються оголошеннями повітряних тривог через систематичні ворожі обстріли так званими військами зс рф території України, що змушує кожного вживати заходи щодо перебування в безпечних місцях (укриттях), незначною чисельністю штату працівників Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури та прокурорів, які визначені вищестоящим прокурором для нагляду законності у кримінальному провадженні, значним навантаження кримінальними провадженнями та необхідністю перебувати в інших судових засіданнях при розгляді кримінальних проваджень по суті, прокурори позбавлені об`єктивної можливості прибути у судове засідання.

Також слідчий суддя враховує, що прокурор ОСОБА_3 свої доводи про необхідність задоволення клопотання зазначив у самому клопотанні, до якого додав витяг з ЄРДР та відповідні матеріали кримінального провадження, підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав, не мав до нього заперечень чи доповнень, тому розгляд клопотання можливо провести за відсутності прокурора на підставі наявних матеріалів справи.

Власник транспортного засобу у судове засідання також не з`явився. Представник 11 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області ОСОБА_5 подав до суду заяву, у якій крім іншого просив провести судове засідання за його відсутності.

ІІІ. Рух клопотання

Клопотання надійшло до суду засобами поштового зв`язку 02.06.2025. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

В період з 27.05.2025 по 09.06.2025 суддя ОСОБА_1 перебувала в нарадчій кімнаті в складі суду у кримінальному провадженні, де ухвалювала вирок, що унеможливлювало в цей період вирішити питання про призначення судового засідання для розгляду клопотання.

Після виходу з нарадчої кімнати судове засідання призначено на 12.06.2025.

За ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки. Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків, коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 263/15845/2019, провадження № 51-6165км19).

Визначений ч. 1 ст. 172 КПК строк є строком виконання обов`язку. Тому, враховуючи перебування судді в нарадчій кімнаті, що стало причиною пропуску згаданого вище строку, слідчий суддя зобов`язана розглянути клопотання по суті.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

З огляду на вивчені та дослідженні наявні в матеріалах клопотання докази, слідчим суддею встановлено таке.

У провадженні СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035, внесене в ЄРДР 02.06.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України за таких обставин.

01.06.2025, приблизно о 16 год. 00 хв. в м. Чорнобиль по вул. Кірова, поблизу будинку № 42, водій заступник начальника 11 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області ОСОБА_4 , керуючи службовим квадроциклом марки «Polaris» Sportsman Forest 800 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухаючись в напрямку ДСП «ЧАЕС», під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував її та допустив виїзд транспортного засобу на узбіччя з подальшим перекиданням.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження і його доставлено до клінічної лікарні № 1 м. Києва. Попередній діагноз: перелом основи черепа, ЗЧМТ, струс головного мозку, параорбітальна гематома зліва, забійна рана підборіддя, закритий перелом кісток передпліччя лівої та правої верхньої кінцівки.

01.06.2025 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, проведеного в період часу з 18 год. 10 хв. по 19 год. 45 хв. неподалік будівлі № 42 по вул. Кірова в м. Чорнобиль Вишгородського району Київської області, зафіксовано обстановку на місці пригоди та вилучено квадроцикл марки «Polaris» Sportsman Forest 800 з реєстраційним номером АІ 935 Е та мотошолом чорного кольору.

Згідно з даними полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 229679675, власником квадроциклу є 11 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 286 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення визначається ставленням винної особи до наслідків та виражається необережністю.

З огляду на викладене, слідчий суддя враховує, що тимчасово вилучений квадроцикл та мотошолом є необхідними для проведення з ними слідчих дій та судових експертиз, зокрема інженерно-транспортної та інженерно-технічної. Для проведення таких експертиз є необхідним наявність транспортного засобу у тому стані, в якому він перебував після ДТП. Відповіді на ці експертизи можуть надати органу досудового розслідування інформацію про технічний стан транспортного засобу та можливість безпечно керувати ним, що входить до предмета доказування у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 286 КК України.

Повернення тимчасово вилученого майна власникам на цьому етапі досудового розслідування може утворити ризик заміни, знищення їх як самих, так і вузлів і агрегатів, які є об`єктами експертного дослідження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором тієї обставини, що тимчасово вилучені речі має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки підпадають під ознаки є знаряддя злочину за ч. 1 ст. 286 КК України.

Незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, що негативно вплине на подальше проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи питання про спосіб накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль, слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 173 КПК України та приходить до такого.

При вирішенні цього питання слідчий суддя враховує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте ці положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила:

1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном;

2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями;

3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах.

Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (зокрема рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014, заява № 19336/04, § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтується таке втручання на національному законі, чи переслідує легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, а наслідки його застосування мають бути передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (зокрема рішення ЄСПЛ у справі "Рисовський проти України" від 20.10.2011, заява № 29979/04)

Оскільки транспортний засобів та мотошолом є необхідними як безпосередні об`єкти проведення судових експертиз, їх слід залишити у розпорядженні органу досудового розслідування до моменту проведення з ними всіх необхідних слідчих дій та судових експертиз.

Відсутність автомобілів у розпорядженні органу досудового розслідування може спричинити негативні наслідки, зокрема, вони можуть бути знищені, приховані чи перетворені, що виключить можливість проведення з ними експертних досліджень, тому, на цій стадії кримінального провадження накладення на них арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування не призведе до порушення для їх власників положень ст. 1 Протоколу до Конвенції і це буде відповідати критеріям справедливого балансу між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для його власника та користувачів, а також буде відповідати легітимній меті втручання у право власності і відповідатиме загальним засадам суспільства.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 170-173, 167 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом зборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучений квадроцикл марки «Polaris» Sportsman Forest 800 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та мотошолом, які належать 11 Державному пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС України в Київській області.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1