ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,.

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012 від 27.06.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Ніспорени Республіки Молдова, з середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: Київським районним судом м. Одеси від 19.07.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі в силу ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 04.10.2021, остаточно призначене покарання в вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі (25.06.2025 звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 8 місяців 16 днів),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 днів, який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4356-IX від 16.04.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достеменно знаючи та розуміючи про провадження воєнного стану в Україні, будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів майнового характеру, маючи не зняту та не погашену в встановлений законом строк судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно скоїв злочин майнового характеру на території Хаджибейського району м. Одеси за наступних обставин.

Так, 26 червня 2025 року приблизно об 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився поблизу четвертого під`їзду будинку № 92 по вулиці Академіка Філатова, Хаджибейського району, м. Одеси, помітив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на вуличній лавці біля під`їзду та тримала у руках свій власний мобільний телефон.

У цьому ж місці і у цей же час, у ОСОБА_4 виник корисливий злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8 Pro», 64 Гб, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_6 та шляхом ривку вирвав з її рук мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8 Pro», 64 Гб, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 3194,87 грн., у чохлі червоного кольору, зі вставленою сім-карткою з номером: НОМЕР_3 .

Таким чином ОСОБА_4 заволодів вищевказаним мобільним телефоном, після чого усвідомлюючи, що його дії стали помічені і оцінюються як відкрите викрадення чужого майна, з місця вчинення злочину зник, тим самим отримав реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3194,87 грн.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч. 4 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 27 червня 2025 року приблизно о 08 годині 38 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився на території Другого Християнського кладовища, яке розташоване вздовж вулиці Люстдорфська дорога, Хаджибейського району, м. Одеси, помітив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка йшла по алеї маючи при собі рюкзак та тканинний плетений ланцюжок з п`ятьма золотими вставками та підвіскою з золота, який знаходився на шиї потерпілої.

У цьому ж місці і у цей же час, у ОСОБА_4 виник корисливий злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме тканинного плетеного ланцюжка з п`ятьма золотими вставками, золотої підвіски та рюкзаку, які належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , яка у цей час перебувала біля ділянки № 179 вищевказаного кладовища та відволік її увагу питанням стосовно номеру ділянки. Надалі, ОСОБА_4 зробив вигляд що відходить від потерпілої, та скориставшись тим, що ОСОБА_7 відвернулася від нього погляд, схопив обома руками за тканинний плетений ланцюжок з металевими вставками та замком із золота 585 проби, загальною вагою всіх золотих елементів на ланцюжку 3,25 грам (без урахування ниткового повідця), вартістю 8303,26 грн. та підвісом у вигляді хрестика із золота 585 проби, вагою 2,1 грами, вартістю 5365,18 грн., який був застібнутий на шиї, та шляхом ривку зірвав його, після чого схопив рюкзак світло фіолетового кольору, в якому знаходилась косметичка чорного кольору з паспортом громадянина України, ідентифікаційним номером, гаманець чорного кольору з шістьма банківськими картками банків: «Ощадбанк», «ПУМБ» (по дві картки кожного банку) та «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , грошові коштами в розмірі 1130 гривень, ключі від дому та роботи; мобільний телефон марки «Apple» моделі «іPhone Xs Max», 64 Гб, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , вартістю 6174,75 грн., зі вставленою сім-карткою з номером: НОМЕР_8 , у чохлі чорно-сірого кольору, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «La Fleur S7070», білого кольору, IMEI1: НОМЕР_9 , вартістю 250 грн., зі вставленою сім-карткою з номером: НОМЕР_10 .

Таким чином ОСОБА_4 заволодів вищевказаним майном, після чого усвідомлюючи, що його дії стали помічені і оцінюються як відкрите викрадення чужого майна, з місця вчинення злочину зник, тим самим отримав реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 21 223,19 гривень.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч. 4 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор під час судового розгляду просила обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілі у судовому засіданні участі не приймали, прокурором було надано заяви від них про розгляд кримінального провадження без їх участі. В заявах позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо покарання покладаються розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від дачі показань в суді, підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. Цивільні позови визнав в повному обсязі.

Суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченого, суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

-особу потерпілого: вік - 38 років, з середньою освітою; одружений, має місце реєстрації та місце проживання; стан здоров`я (на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має; раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності; суд зауважує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення на наступний день після умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком (відповідно до довідки про звільнення серії ОДС № 21816 від 25.06.2025);

-повне визнання своєї вини у вчиненому;

-часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на суму 19 843 гривні 19 копійок;

-наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових (інших) кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до скоєного, а також приймаючи до уваги думку прокурора в судових дебатах, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто лише під час ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 71 КК України.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2022 року звільнений достроково з невідбутим терміном 8 (вісім) місяців 16 (шістнадцять) днів.

Підстав для застосування положень ст. 69, ст. 75 КК України, суд не знаходить.

Саме таке покарання та спосіб його виконання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого. і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 27.06.2025 року (тобто з моменту фактичного затримання) до дня набрання цим вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене йому покарання, суд вважає, що обраний слідчим суддею Хаджибейського районного суду міста Одеси від 30.06.2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Розглядаючи заявлені цивільні позови потерпілих, наявні в матеріалах справи документи, суд приходить до наступних висновків.

В кримінальному провадженні заявлено цивільні позови :

-потерпілою ОСОБА_6 , на суму 3 194 (три тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок;

-потерпілою ОСОБА_7 , на суму 1 380 (одна тисяча триста вісімдесят) гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду подати цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Судом встановлено, що майнова шкода завдана потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була заподіяна саме обвинуваченим. Обвинувачений позовні вимоги потерпілих визнав беззаперечно в повному обсязі.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 128 КПК України позовні вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

Арешти, накладенні ухвалами слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 04.07.2025 року - підлягають скасуванню.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України:

-мобільний телефон марки «Apple» моделі « iPhone Xs Max» 64 Гб, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ; майка білого кольору марки «TUBA»; футболка чорного кольору марки «Bukelong»; чохол бежевого кольору марки «CHRISTELLE», всередині якого знаходяться сонцезахисні окуляри; сумка «АТБ» синього кольору; рюкзак світло фіолетового кольору марки «Hong Fu» - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 , відповідно до протоколу отримання речового доказу від 08.07.2025.

-тканинний плетений ланцюжок з металевими вставками та замком із золота 585 проби, загальною вагою всіх золотих елементів на ланцюжку 3, 25 грам (без урахування ниткового повідця) та підвісом у вигляді хрестика із золота 585 проби, вагою 2,1 грам - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7 , згідно з протоколом отримання речових доказів на зберігання від 29.07.2025.

-джинсові шорти синього кольору з маркуванням на поясі «Jenessis», які поміщено до сейф-пакету № WAR 1930451; футболку блакитного кольору з маркуванням «Power», яку поміщено до сейф-пакету № WAR 1930450; футболку сірого кольору в червоно-синю полоску з маркуванням «Jelab Remix», яку поміщено до сейф-пакету за № WAR 1930450; кепку сіро-коричневого кольору з маркуванням «General», яку поміщено до сейф-пакету №WAR 1930452 - повернути ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім ) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2022 року у виді 8 (восьми) місяців 16 (шістнадцяти) днів позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років та 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту його затримання, а саме з 27.06.2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, а саме:

- період з 27.06.2025 року (тобто з моменту фактичного затримання) до дня набрання цим вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - вважати продовженим.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_8 на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 3 194 (три тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 1 380 (одну тисячу триста вісімдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою припиняє свою дію після набрання вироком суду законної сили.

Арешти, накладенні ухвалами слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 04.07.2025 року - скасувати.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон марки «Apple» моделі « iPhone Xs Max» 64 Гб, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ; майка білого кольору марки «TUBA»; футболка чорного кольору марки «Bukelong»; чохол бежевого кольору марки «CHRISTELLE», всередині якого знаходяться сонцезахисні окуляри; сумка «АТБ» синього кольору; рюкзак світло фіолетового кольору марки «Hong Fu» - вважати повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

-тканинний плетений ланцюжок з металевими вставками та замком із золота 585 проби, загальною вагою всіх золотих елементів на ланцюжку 3, 25 грам ( без урахування ниткового повідця) та підвісом у вигляді хрестика із золота 585 проби, вагою 2,1 грам - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7

-джинсові шорти синього кольору з маркуванням на поясі «Jenessis», які поміщено до сейф-пакету № WAR 1930451; футболку блакитного кольору з маркуванням «Power», яку поміщено до сейф-пакету № WAR 1930450; футболку сірого кольору в червоно-синю полоску з маркуванням «Jelab Remix», яку поміщено до сейф-пакету за № WAR 1930450; кепку сіро-коричневого кольору з маркуванням «General», яку поміщено до сейф-пакету №WAR 1930452 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1