Справа № 178/1453/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в сел. Кринички в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду і виклику учасників, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000036 від 03 червня 2025 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Кривин Славутського району Хмельницької області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 154 від 23.05.2025 ОСОБА_3 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водій кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Так, на початку березня 2018 року, (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, під час спілкування з невстановленою в ході досудового розслідування особою, на пропозицію останньої погодився та невстановленим в ході досудового розслідування шляхом надав свій фотознімок та зразок підпису, для подальшого внесення його до посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 ».

Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, використовуючи отримані від ОСОБА_3 , фотознімки з його зображенням та зразок його підпису, підробила вищевказаний офіційний документ.

Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на пособництво в підроблені офіційного документу, на початку березня 2018 року, (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , отримав посвідчення водія НОМЕР_2 заповнене на його ім`я, чим фактично набув завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, який почав зберігати при собі з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками пособництва в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи, військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдатом і проходячи її на посаді водій кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , у невстановлені у ході досудового розслідування дату, час та місці, на початку березня місяця 2018 року, маючи умисел на придбання, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою від 08.05.1993 КМУ № 340 (далі - Положення) завідомо підробленого документа посвідчення водія, з метою його протиправного використання під час керування транспортними засобами або перевірки документів, що посвідчують особу та громадянство України.

Відповідно до п. 16 Положення, посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, про що ОСОБА_3 , було достовірно відомо.

Однак, реалізуючи кримінально-протиправний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа посвідчення водія, ОСОБА_3 , на початку березня 2018 року, в невстановлений під час досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, за допомогою невстановленої особи здійснив замовлення щодо виготовлення підробленого посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_3 ».

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , в невстановлений під час досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, отримав підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 » та залишив дане посвідчення при собі з метою подальшого його використання. При цьому, ОСОБА_3 , у сервісному центрі МВС посвідчення водія не отримував, відповідні заліки не складав.

03 червня 2025 року, о 13 год. 15 хв., ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на своє ім`я, достовірно знаючи про те, що зазначене посвідчення водія підроблене, керував автомобілем «Мерседес Бенз», д/н НОМЕР_3 та був зупинений працівниками поліції Управління патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області на блок посту «Криничанський», який розташований на автошляху «Знамянка-Луганськ-Ізварино», що на території Кам`янського /Криничанського/ району Дніпропетровської області, згідно ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» та п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує особу та громадянство України, пред`явив для перевірки підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », чим фактично використав вказаний вище підроблений документ (посвідчення водія).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків /, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків /, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з яким він уклав договір.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення / проступки /, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В ході проведення досудового слідства Дніпропетровським НДЕКЦ проведено судову технічну експертизу № СЕ-19/104-25/22153-ДД на проведення якої затрачено 3119,90 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 КК України ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 КК України ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк ДВА роки,

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк ОДИН рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, і вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у вигляді обмеження волі на строк ДВА роки.

У відповідності зі ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити за умови, що він на протязі ОДНОГО року не скоїть нового злочину, періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Долучене до справи в якості речового доказу посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17 липня 2014 року, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь держави 3119,90 грн. за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-25/22153-ДД від 11 червня 2025 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням вимог ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1