Справа № 539/2637/25
Провадження № 1-кп/539/230/2025
УХВАЛА
Іменем України
10 червня 2025 року
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лубни обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, ФОП, утриманців не має, інвалідності не має, депутатом не являється, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту 18.11.2015 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_7 , перебував у дворі господарства, що в с. Пишне, Лубенського району, зупинка Стронське, 3, де в нього під час розмови з ОСОБА_5 виникла словесна сварка в ході якої ОСОБА_7 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись у господарстві за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взявши в руки металевий лом, підійшов до ОСОБА_5 , після чого умисно наніс металевим ломом один удар по лівій нозі останнього.
В результаті нанесених ударів, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді перелому закритого косого перелому верхньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 452 від 07.12.2015, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо закриття кримінального провадження.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України суд закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Суд звертає увагу, що положення ст. 49 КК України не передбачають дискреції суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за наявності законних підстав. Якщо провадження закривається на підставі закінчення строків давності за ініціативою та згодою особи, суд не може і не повинен констатувати факт її вини.
Відповідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, з моменту вчинення якого станом на день ухвалення судового рішення минуло більше п`яти років, те, що ОСОБА_7 погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 122 КК України.
Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 288, 372 КПК України, суд-
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.122 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 122 КК України - закрити на підставі ст.44, п.3 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд, що її ухвалив, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1