Справа №211/457/25
Провадження № 1-кп/211/332/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001365 від 18.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нововасилівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,-

встановив:

18 жовтня 2024 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним спеціалізованим вантажним фургоном «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_9 , рухався в світлий час доби з необмеженою видимістю та оглядовістю, здійснюючи рух заднім ходом по тротуару поблизу буд. №37 по вул. Лісового в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не впевнився у тому, що своїм маневром не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася у попутному з ним напрямку ззаду, в межах смуги руху спеціалізованого вантажного фургона «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 .

У ході руху водій ОСОБА_8 , керуючи спеціалізованим вантажним фургоном «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась по тротуару поблизу буд. №37 по вул. Лісового в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у попутному з ним напрямку ззаду, в межах смуги руху автомобіля, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, щоб надати дорогу пішоходу, в результаті чого здійснив наїзд задньою частиною вказаного автомобіля на пішохода ОСОБА_10 .

Своїми діями ОСОБА_8 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.9.: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

Порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сполучена травма голови, тулубу та кінцівок: множинні садна тулубу та кінцівок; крововиливи у м`які покривні тканини голови; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку; крововиливи у речовину та шлуночки головного мозку; переломи ребер праворуч; крововиливи у черевну порожнину; перелом сьомого грудного хребця; крововиливи у м`які тканини спини; розтрощення обох часток печінки; переломовивих правої великогомілкової кістки у верхній третині; повний косо-поперечний перелом правої великоголілкової кістки у нижній третині, ускладнення травматичним шоком.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження, які входять до комплексу «Сполученої тупої травми», перебувають в прямому причинному зв`язку з настання смерті ОСОБА_10 .

Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала 18.10.2024 приблизно о 15 годині 50 хвилин від сполученої травми голови, тулуба та кінцівок на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто на тротуарі поблизу буд. №37 по вул. Лісового в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

В суді обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, підтвердив своїми показаннями обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно здаючи назад на Східному-2 здійснив наїзд на пішохода. Щиро каїться, просить вибачення у потерпілої. Витрати на поминальний обід та моральну шкоду в сумі 500 000 грн. відшкодував.

В судовому засіданні представник потерпілої та сама потерпіла з приводу призначення покарання обвинуваченому, просили його суворо не карати, не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений відшкодував 500 000 грн. моральної шкоди.

Визнавши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_8 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спичинили смерть потерпілої.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, під наглядом у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебував та не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, шо обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до висновків досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі, для окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування моральної шкоди, позицію потерпілої, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд доходить переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст.286 КК України із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, в судовому засіданні як потерпіла так і сторона захисту клопотали перед судом про незастосування додаткового покарання через те, що обвинувачений компенсував потерпілій шкоду та наявність водійського посвідчення необхідна обвинуваченому для отримання заробітку.

Суд враховує позицію учасників та надавши їй належну оцінку в сукупності з обставинами вчинення кримінального правопорушення, ступеню його тяжкості, наслідками та характеру порушень правил безпеки дорожнього руху, а саме грубого порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3(б), 10.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку із наслідками, що настали у вигляді смерті потерпілої, створили реальну небезпеку для життя та здоров`я інших осіб та спричинили відповідну шкоду, вважає, що додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому.

Також, суд наголошує, що думка потерпілої при визначенні виду і міри покарання у даному випадку не має вирішального значення з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому діяння у сфері безпеки руху, що узгоджується із позицією Верховного Суду (згідно постанови Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №606/1059/22), позаяк об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є безпека дорожнього руху, життя і здоров`я громадян.

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 28.11.2024 ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, дія якого сплила. В подальшому судом запобіжний захід не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.10.2024 суд вважає за необхідне скасувати.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 1 989 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 75 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-24/46426-ІТ від 19.11.2024; 1 989 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 75 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-24/46414-ІТ від 19.11.2024; 1 591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/112-24/14084-ІТ від 18.11.2024.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.10.2024 - скасувати.

Речовий доказ: спеціалізований вантажний фургон «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_3 залишити ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Резолютивна частина вироку проголошена 14.05.2025 відповідно до положень ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1