Справа № 357/3156/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

потерпілий: ОСОБА_4 ,

представник потерпілого: ОСОБА_5 ,

представник потерпілого: ОСОБА_6 ,

захисник адвокат: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження за №0000085 від 18.03.2013 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, Київської області, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою.

10.03.2025 у провадження Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від прокурора надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000085, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, за таких обставин.

29.11.1999 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» у ЄДРПОУ за № 30615677, місцезнаходження юридичної особи: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Сквирське шосе, будинок 192 «В», (далі по тексту - ТОВ «Агроком»), із основним видом діяльності: кування, пресування, штампування, профілювання, порошкова металургія.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції від 18.12.2011) (надалі в даній редакції - Закон) визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно зі ст. 50 Закону товариством з обмеженою відповідальністю визначається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів.

Відповідно до статті 62 Закону у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор).

Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора).

Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства.

Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Згідно зі статтею 4 Закону встановлено, що акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту.

Встановлено, що 09.11.2007 на підставі протоколу № 14 позачергових зборів учасників ТОВ «Агроком» до складу учасників вказаного товариства був включений ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 6 Статуту ТОВ «Агроком», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 21.04.2008, оформленим протоколом № 16 від 21.04.2008, та зареєстрованим Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області від 23.04.2008, (зі змінами та доповненнями) (надалі - Статут), основною діяльністю Товариства є здійснення виробничо- господарської діяльності та отримання прибутку на вкладений капітал з метою задоволення потреб Учасників Товариства.

Статтею 11 Статуту ТОВ «Агроком» визначено розмір Статутного капіталу, який становить 13 470 000,00 грн. Статутний капітал формується коштами та майном і розподіляється на частки між засновниками наступним чином: ОСОБА_9 - 929 430,00 грн., що становить 6,9% Статутного капіталу; ОСОБА_10 - 929 430,00грн., що становить 6,9% Статутного капіталу; ОСОБА_8 - 929 430,00грн., що становить 6,9% Статутного капіталу; ОСОБА_4 - 9 429 000,00 грн., що становить 70% Статутного капіталу; ОСОБА_11 - 1 252 710 грн., що становить 9,3% Статутного капіталу.

У відповідності до статті 16 Статуту ТОВ «Агроком» встановлено, що вищим керівним органам товариства є Збори учасників. Виконавчим органом товариства є Директор.

Встановлено, що на підставі протоколу № 6 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» від 24.09.2004 прийнято рішення щодо призначення директором товариства ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8 ), з делегуванням права підпису останньому та відповідно до Наказу № 5-К «Про кадри» від 27.09.2004 ОСОБА_8 призначено на посаду директора ТОВ «Агроком».

Статтею 18 Статуту ТОВ «Агроком» визначено повноваження директора, зокрема: директор здійснює керівництво поточною діяльністю товариства в межах своїх повноважень, визначених установчими документами, контрактом та законодавством. Директор підзвітний зборам і несе перед ними відповідальність за здійснення діяльності Товариства та виконання доручених йому завдань та функцій.

Директор несе відповідальність за: забезпечення виконання всіх планів Товариства, затверджених Зборами, а також за виконання всіх інших рішень останніх; виконання всіх завдань та функцій, покладених на нього Установчими документами та контрактами; прийом та звільнення персоналу Товариства; подання на розгляд Зборів фінансових та інших документів.

Директор уповноважений: діяти без довіреності від імені Товариства; укладати від імені товариства контракти, договори, угоди та забезпечувати їх виконання; розпоряджатися майном товариства (включаючи грошові кошти), основні фонди при погодженні з загальними Зборами Учасників.

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи директором ТОВ «Агроком», здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, та відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою юридичної особи приватного права.

Так, не пізніше 27.03.2012 у ОСОБА_8 у зв`язку з наявним у нього корпоративним конфліктом з ОСОБА_4 , який володів 70 % Статутного капіталу ТОВ «Агроком», виник злочинний умисел, направлений на використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень як службової особи ТОВ «Агроком» шляхом укладення від його імені правочинів із суб`єктами господарювання, а саме з ТОВ «Агрокомплект» з метою виведення майнового фонду підприємства на користь вказаного підприємства, а також з ПП «Бета-Консалтинг» з метою створення у ТОВ «Агроком» заборгованості, необхідної для інціювання процедури банкрутства, задля одержання вказаними юридичними особами неправомірної вигоди від використання такого майна, що спричинило тяжкі наслідки ТОВ «Агроком».

Статтею 58 Закону передбачено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Стаття 60 Закону встановлює порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Згідно зі статтею 92 Цивільного кодексу України (в редакції від 13.03.2012) юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до статті 17 Статуту Товариства Збори Учасників - вищий керівний орган Товариства.

У відповідності до пункту 9 статті 17 Статуту до виключної компетенції зборів учасників з-поміж іншого належить: внесення змін та доповнень до статуту; зміна розміру статутного капіталу товариства; обрання та звільнення з посади голови товариства, членів ревізійної комісії, директора, головного бухгалтера, керівників дочірніх підприємств, філій та представництв; укладення угод на відчуження, а також угод про здачу в найм, оренду, заставу майна, кредитних договорів (п. 17.9.19).

Відповідно до пункту 18.5.7 Статуту ТОВ «Агроком» директор уповноважений розпоряджатись майном Товариства (включаючи грошові кошти), основні фонди при погодженні з загальними Зборами Учасників.

Пунктами 17.11 - 17.12 передбачено, що Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (їх представники), що володіють у сукупності більш як 90% голосів, а при вирішенні питання, які потребують одностайності - всі учасники. При вирішенні питань, вказаних в пунктах 17.9.1-17.9.7, 17.9.9, 17.9.12, 17.9.15-17.9.17, 17.9.19 приймаються більшістю не менше як 90% голосів учасників Товариства.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди Приватним підприємством «Бета-Консалтинг», діючи від імені ТОВ «Агроком», однак всупереч законним інтересам вказаного підприємства, що відповідають цілям та завданням, заради яких воно створено та здійснює свою господарську діяльність, достовірно знаючи, що рішення загальних зборів про розпорядження майном ТОВ «Агроком» шляхом укладення договору управління майном з ПП «Бета- Консалтинг» відсутнє, діючи в порушення вимог пункту 18.5.7 Статуту ТОВ «Агроком», 27.03.2012 уклав з ПП «Бета-Консалтинг» договір управління майном, відповідно до умов якого установник управління (ТОВ «Агроком») передає управителю (ПП «Бета-Консалтинг») описане в договорі нерухоме майно, а також інше майно, в управління строком на 25 років, а управитель за плату від свого імені здійснює управління цим майном виключно в інтересах установника управління або названої ним особи (вигодонабувача), а саме: комплекс нежитлових будівель літ. "А" - 103,5, "В" - 5966,2, "З" - 94,8, "К" - 769,2, "Л" - 422,7 та споруд за адресою Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 192 в, (колишній 194), залишкова балансова вартість якого складає 11 652 726,30 грн; рухоме майно, а саме: 7614 лестница, 8615 лестница, бетонозмішувач Limex 190л, висечні ножиці 1601, відрізні ножиці Hitachi CE16SA, водонагрівач AH300VSRS, гільйотина, дискова пила, кран мостовий електричний (в/п 10т) № 375, кран мостовий однобалочний CXSTx22, 5 м в/п 10т; кран мостовий однобалочний CXSTxl0,5 м в/п 5т.; листогиб ручний; лінія для прокату профілірованого листа R-20; лінія для прокату профілірованого листа НС-35, ПС-3; лінія для прокату профілірованого листа С-10, С ЧП; лінія для прокату профілірованого листа С-8, С ЧПУ; однобалочний кран CXTS 8txl0,5 m Hol:9m; оправка 00012РД; оправка 00012РД1; пристосування для розмотування листового металу РД; розмотувач з ЧПУ (консольний 10т, гідравлічний); розмотувач з ЧПУ, тип ЕМС-Б076; СТШ 400 СГД (380в); траверс для підняття бухт; траверс в/п 10т; трансформатор ТМА 630/10/0,4-У 1 ,У/Ун-0 - 2 шт.; шкаф 2КТПГС-630/10/0.4, загальна залишкова вартість якого складає 3 415 425,46 грн (далі - договір управління майном).

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 27.03.2012 та зареєстрований в реєстрі за № 842.

Відповідно до п. 2.1. договору управління майном дохід від управління майном сплачується Уставникові управління один раз на рік, не пізніше 1 квітня року, який йде за роком, за який виплачується дохід.

Відповідно до п. 2.2. договору управління майном Управитель має право на плату (винагорода Управителя) в розмірі 30 % прибутку (прибутку, що залишається після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів до бюджету, передбачених чинним законодавством України), одержаного від управління майном, а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням майном.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 15.05.2012 ТОВ «Агроком», в особі директора ОСОБА_8 , який діє на підставі Статуту, передало вищевказане майно ПП «Бета-Консалтинг», в управління на виконання договору.

Продовжуючи реалізацію свою злочинного умислу, спрямованого на використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень як службової особи ТОВ «Агроком» з метою одержання неправомірної вигоди ПП «Бета-Консалтинг», ОСОБА_8 , діючи умисно, від імені ТОВ «Агроком», усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що його діяння не відповідає цілям та завданням, заради яких створено очолюване ним підприємство, достовірно знаючи, що рішення загальних зборів про розпорядження майном ТОВ «Агроком» шляхом укладення договорів оренди з ПП «Бета-Консалтинг» відсутнє, діючи в порушення вимог пункту 18.5.7 Статуту ТОВ «Агроком», 15.05.2012 уклав з ПП «Бета-Консалтинг» договір оренди нежитлових приміщень № ДО-01, відповідно до умов якого орендодавець (ПП «Бета-Консалтинг») передав, а орендар (ТОВ «Агроком») прийняв у тимчасове платне користування (оренду) нерухоме майно - приміщення, площею 1944 кв.м., місцезнаходження якого м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 192-В (далі - договір оренди).

Відповідно до Розділу 4 договору оренди за користування приміщенням справляється плата, розмір якої складає 10,70 грн без ПДВ за 1 кв.м.

Встановлено, що у подальшому загальними зборами учасників товариства, відповідно до відомостей зазначених у Протоколі № 21 від 23.01.2013, за участі співзасновників ТОВ «Агроком» ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , сукупна частка яких у статутному капіталі становила 30 %, всупереч положенням ч. 2 ст. 59 Закону України «Про господарські товариства», відповідно до якої при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 % загальної кількості голосів учасників товариства, та ч. 1 ст. 60 вказаного Закону, відповідно до положень якої загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що мають у сукупності більш як 60 % голосів, було прийнято рішення про виключення зі складу учасників ТОВ «Агроком» ОСОБА_4 , який володіє часткою в розмірі 70 % статутного капіталу ТОВ «Агроком», на підставі листа-заяви від імені ОСОБА_4 від 05.10.2012 про скликання загальних зборів для вирішення питання про його вихід зі складу учасників вказаного Товариства, підпис на якому виконаний не ОСОБА_4 .

Зміни до установчих документів ТОВ «Агроком» щодо виключення ОСОБА_4 з складу учасників проведені 13.02.2013 державним реєстратором виконавчого комітету Білоцерківської міської ради ОСОБА_13 .

У подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 виключений з числа учасників товариства всупереч вимогам ст.ст. 59, 60 Закону України Про господарські товариства», ОСОБА_8 , продовжуючи діяти в межах свого злочинного умислу, спрямованого на використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень як службової особи ТОВ «Агроком», з метою виведення майнового фонду підприємства на користь ТОВ «Агрокомплекс», співзасновником якого він являвся, задля одержання неправомірної вигоди від використання такого майна, діючи умисно, від імені ТОВ «Агроком», усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що його діяння не відповідає цілям та завданням, заради яких створено очолюване ним підприємство, достовірно знаючи, що рішення загальних зборів про розпорядження майном ТОВ «Агроком» шляхом укладення договору купівлі- продажу рухомого майна з ТОВ «Агрокомплекс» відсутнє, 26.02.2013 уклав з ТОВ «Агрокомплекс» договір купівлі-продажу № 1, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а останній зобов`язується прийняти і оплатити на умовах договору майно, а саме: драбину універсальну 7614 3*14, драбину універсальну 8615 3*15, бетонозмішувач марки «Limex», ємністю 190 літрів, висічні ножиці JN1601, відрізні ножиці марки: «Hitachi» CE16SA, водонагрівач AH 300VSRS, гільйотину для різання листового металу, дискову плиту, кран мостовий електричний (В/п 10 т.), кран мостовий однобалочний (CXST*22,5 м. г/п 10т), кран мостовий однобалочний (CXST*10,5 м. г/п 5т), ручний листогиб, лінії для прокатки профілірованого листа R-20, лінії для прокатки профілірованого листа НС-35, ПС-3, лінії для прокатки профілірованого листа 010, С ЧП, лінії для прокатки профілірованого листа 08, С ЧПУ, ригель, розмотувач з ЧПУ, тип ЕМС-Б076, зварювальний апарат Paton 400 СЕД (380v), траверсу для підняття вантажу, трансформатор ТМА 630/10/0,4-У 1,У/Ун-0 на загальну суму 2 086 466 грн з ПДВ.

Покупець зобов`язується здійснити розрахунок із Продавцем, шляхом видачі простого векселю, протягом 3 (трьох) банківських днів, з дня підписання договору, з терміном погашення векселю - 5 (п`ять) років.

Вказаний правочин згодом схвалено рішенням загальних зборів, оформленим протоколом № 10/04 від 10.04.2013, що проведені за відсутності належного кворуму у складі ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 за довіреністю від імені учасника ОСОБА_11 , сукупна частка яких у статутному капіталі становила 30 % згідно Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 21.04.2008, оформленим протоколом № 16 від 21.04.2008, та зареєстрованим Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області від 23.04.2008, (зі змінами та доповненнями), відповідно до положень пункту 17.11. якого збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють у сукупності більш як 90 % голосів, а при вирішенні питань, які потребують одностайності - всі учасники.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи діяти в межах свого злочинного умислу, спрямованого на використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень як службової особи ТОВ «Агроком», з метою виведення майнового фонду підприємства на користь ТОВ «Агрокомплекс", співзасновником якого він являвся, задля одержання неправомірної вигоди від використання такого майна, шляхом укладення серії договорів, діючи умисно, від імені ТОВ «Агроком», достовірно знаючи, що ОСОБА_4 виключений з числа учасників товариства всупереч вимогам ст.ст. 59, 60 Закону України «Про господарські товариства», усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що його діяння не відповідає цілям та завданням, заради яких створено очолюване ним підприємство, достовірно знаючи, що рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 22 від 15.02.2013, про розпорядження майном ТОВ «Агроком» шляхом укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна з ТОВ «ВБК «Стеле» ухвалено за відсутності належного кворуму у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 за довіреністю від імені учасника ОСОБА_11 , сукупна частка яких у статутному капіталі становила 30 % згідно Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 21.04.2008, оформленим протоколом № 16 від 21.04.2008, та зареєстрованим Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області від 23.04.2008, (зі змінами та доповненнями), всупереч положень пункту 17.11. Статуту, згідно якого збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють у сукупності більш як 90 % голосів, а при вирішенні питань, які потребують одностайності - всі учасники, 27.02.2013 уклав з ТОВ «ВБК «Стеле» договір купівлі-продажу комплексу, зареєстрованого в реєстрі за № 15 від 27.02.2013, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю комплекс, нежитлові будівлі літ. «А» - 103,5 м2, «В» - 5966,2 м2, «З» - 94,8 м2, «К» - 769,2 м2, «Л» - 422,7 м2 та споруди, розташованих за адресою: Київська область, місто Біла Церква, Сквирське шосе, будинок 192В, на загальну суму 11 638 003,20 грн з ПДВ.

Покупець зобов`язаний здійснити розрахунок із продавцем, шляхом видачі простого векселю, протягом 3 (трьох) банківських днів, з дня підписання договору, з терміном погашення векселю - 5 (п`ять) років, строк перебігу дій починається з моменту видачі покупцем продавцю векселю, згідно із правилами передбаченими чинним законодавством України для безготівкових розрахунків.

Встановлено, що від продажу рухомого та нерухомого майна за договорами купівлі-продажу від 26.02.2013 та від 27.02.2013, укладеними з ТОВ «Агрокомплект» та ТОВ «ВБК «Стеле» відповідно, ТОВ «Агроком» грошові кошти не отримало.

Натомість, нерухоме майно, придбане ТОВ «ВБК «Стеле» на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2013. 27.06.2013 передано в іпотеку ТОВ «Агрокомплект», співзасновником якого ОСОБА_8 являвся.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_8 , які виразились в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використанні службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, всупереч інтересам юридичної особи приватного права, шляхом укладення від імені ТОВ «Агроком» із ТОВ «Агрокомплект» та ТОВ «ВБК «Стеле» за відсутності на те повноважень, однак за наявного конфлікту інтересів, правочинів, які суперечили інтересам та цілям ТОВ «Агроком», що дозволило вивести майновий фонд підприємства на користь ТОВ «Агрокомплект», заподіяно ТОВ «Агроком» майнову шкоду у розмірі 13 724 469,20 грн з ПДВ.

Крім того, маючи бажання довести свій злочинний, спрямований на використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень як службової особи ТОВ «Агроком» з метою одержання неправомірної вигоди ПП «Бета-Консалтинг», до кінця, ОСОБА_8 , діючи умисно, від імені ТОВ «Агроком», усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що його діяння не відповідає цілям та завданням, заради яких створено очолюване ним підприємство, достовірно знаючи, що рішення загальних зборів про розпорядження майном ТОВ «Агроком» шляхом укладення договорів оренди з ПП «Бета-Консалтицг» відсутнє, діючи в порушення вимог пункту 18.5.7 Статуту ТОВ «Агроком», 01.03.2013 уклав з ПП «Бета-Консалтинг» договір оренди нежитлових приміщень № ДО-04, відповідно до умов якого орендодавець (ПГІ «Бета-Консалтинг») передав, а орендар (ТОВ «Агроком») прийняв у тимчасове платне користування (оренду) нерухоме майно - приміщення (далі - об`єкт оренди), місцезнаходження яких м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 192-В, площею 2592 кв.м. (далі - договір оренди).

Відповідно до Розділу 4 договору оренди № ДО-04 від 01.03.2013 за користування приміщенням справляється плата, розмір якої складає 21,40 грн без ПДВ за 1 кв.м.

Крім того, продовжуючи діяти в межах свого злочинного умислу, спрямованого на використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень як службової особи ТОВ «Агроком», з метою одержання неправомірної вигоди ПП «Бета-Консалтинг», ОСОБА_8 , діючи умисно, від імені ТОВ «Агроком», усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що його діяння не відповідає цілям та завданням, заради яких створено очолюване ним підприємство, достовірно знаючи, що рішення загальних зборів про розпорядження майном ТОВ «Агроком» шляхом укладення договорів відповідального зберігання з ПП «Бета-Консалтинг» відсутні, діючи в порушення вимог пункту 18.5.7 Статуту ТОВ «Агроком», 01.03.2013 уклав з ПП «Бета-Консалтинг» договори відповідального зберігання № 01/03 та б/н, відповідно до умов яких поклажодавець (ТОВ «Агроком») передає, а зберігай (ПП «Бета-Консалтинг») приймає на зберігання протягом терміну дії договору відповідно:

- лінію профілювання ПН-100 (установка для профілювання листа РР100) загальною вартістю 656 299,176 грн з ПДВ; електромеханічний консольний розмотувач мод. ЕМКРД-1 з пристроєм для переміщення бухти металу (гідравлічний візок) - загальною вартістю 182004,00 грн з ПДВ (далі - майно);

- кран мостовий електричний № 375 вартістю 562 866,34 грщкран мостовий однобалочний C*TS*10,5, К56196ПС вартістю 97 188,41 грн (далі - майно).

Відповідно до умов п. 1.3. вказаних договорів зберігання за цими договорами є платним та складає 5 000,00 грн з ПДВ в місяць (далі - договори відповідального зберігання).

Встановлено, що за договором управління майном від 27.03.2012 ТОВ «Агроком» жодного доходу, передбаченого п. 2.1. договору, від здійснення ПП «Бета-Консалтинг» управління майном не одержало.

Натомість, у ТОВ «Агроком» за договорами, укладеними з ПП «Бета- Консалтинг», виникла заборгованість на загальну суму 783 788,53 грн, з них:

- за договором оренди № ДО-01 від 15.05.2012 у сумі 198 223,53 грн;

- за договором оренди № ДО-04 від 01.03.2013 у сумі 532 500,48 грн;

- за договором відповідального зберігання № 01/03 від 01.03.2013 у сумі 23 064,52 грн;

- за договором відповідального зберігання б/н від 01.03.2013 у сумі ЗО 000,00 грн.

Вказана заборгованість, зокрема, стала підставою для відкриття щодо ТОВ «Агроком» справи про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2014 у справі № 911/3993/13 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Агроком» в сумі 8 727 978,06 грн, з них визнано кредитором ПП «Бета-Консалтинг» з сумою кредиторських вимог до боржника 783 788,53 грн.

Встановлено, що надалі ТОВ «Агроком» вимушено здійснило розрахунки з кредиторами, зокрема, 31.07.2017 на підставі платіжного доручення № 8 сплатило на рахунок ПП «Бета-Консалтинг» 783 788,53 грн.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_8 , які виразились в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використанні службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, шляхом укладення від імені ТОВ «Агроком» із ПП «Бета-Консалтинг» за відсутності на те повноважень, правочинів, які суперечили інтересам та цілям ТОВ «Агроком», що призвело до виникнення у підприємства заборгованості, внаслідок чого заподіяно ТОВ «Агроком» майнову шкоду у розмірі 783 788,53 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме за ознаками зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник зазначив, відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що події, які є предметом обвинувачення, мали місце у 2012-2013 роках. 18.03.2013 відомості про кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 300000085, за ч. 2 ст. 364-1 КК України. Таким чином, захисник вважає, що з моменту можливого вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення минуло понад 10 років.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання захисника, при цьому вину у інкримінованих діях не визнав, однак надав свою згоду на його звільнення у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою. Просив задовольнити клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з відсутністю правових підстав регламентованих ст. 49 КК України та пояснив, що протиправні дії ОСОБА_8 мали ознаки триваючого злочину, оскільки вони тривали протягом певного періоду часу, але юридично наслідки, які завершують склад злочину, настали саме 31.07.2017.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника посилаючись на те, що за статтею 364-1 КК встановлено відповідальність за злочин із матеріальним складом, який визнається закінченим з моменту настання наслідків, зазначених у законі. У даному випадку, як зазначає представник потерпілого, з матеріалів справи вбачається, що тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди для ТОВ «Агроком» фактично настали саме 31.07.2017, коли було здійснено перерахування грошових коштів у сумі 783 788,53 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Бета- консалтинг». Таким чином, представник потерпілого вважає, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 364-1 КК України, вчинений ОСОБА_8 , був юридично завершений саме 31.07.2017 в момент фактичного перерахування коштів та настання матеріальної шкоди для ТОВ «Агроком». Відповідно, саме з цієї дати має обчислюватися строк давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому, посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 28.11.2023 у справі № 641/6379/18, де вказано, що у кримінальному праві виокремлюють основний та додатковий безпосередні об`єкти. Основний безпосередній об`єкт - це об`єкт, проти якого головним чином насамперед спрямовано злочин, а додатковий - це об`єкт, шкода якому спричинюється у зв`язку з посяганням на основний. Тому, з урахуванням вищенаведеного, для злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 10 років з моменту завдання шкоди, що відповідно до ч. 4 ст. 49 КК України, застосовується у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Зазначає також, що протиправні дії ОСОБА_8 мали ознаки триваючого злочину, оскільки вони тривали протягом певного періоду часу, але юридично наслідки, які завершують склад злочину, настали саме 31.07.2017.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та просила відмовити у його задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію представника, заперечував проти задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.

Суд, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно з частиною 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 наведеного Кодексу кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З аналізу норми ст. 44 КК України, якою передбачені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять роки - у разі вчинення тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно санкції, передбаченої за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364-1 КК України, передбачена кримінальна відповідальність у вигляді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто в силу норми ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Аналізуючи питання строків у цьому провадженні судом ураховується факти встановлені в обвинуваченні, з якого вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Обставини, викладені в обвинувальному акті вказують на нетриваючий характер кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 364-1 КК України, які було вчинено у 2012-2013 роках.

Фактів ухилення ОСОБА_8 від досудового слідства або суду, внаслідок чого зупиняється перебіг давності, судом не встановлено.

Відповідно з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше десяти років, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364-1 КК України складає десять років, які не зупинялись та не переривались, що є підставою для застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст. ст. 284 - 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд, враховуючи правову позицію Верховного Суду колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23, в якій Суд указав, що положення ч. 1-3 ст. 49 КК, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, на відміну від інших, наприклад, передбачених ст. ст. 47, 48 КК, в яких вказано, що суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Передбачений ст. 49 КК вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

За наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому, суддя зазначає, що злочин за ст. 364-1 КК України є формальним він вважається закінченим з моменту вчинення дії, тобто з моменту зловживання повноваженнями, а не з моменту настання наслідків. Тобто в даному випадку мова йде про один закінчений злочин зловживання повноваженнями при укладенні договорів. Подальше стягнення коштів є лише наслідком, який може мати значення для визначення ступеня тяжкості наслідків, але не створює нового епізоду.

Отже, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працевлаштований, розлучений, утриманці немає, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення належить за ступенем тяжкості до категорії тяжких злочинів, строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності ч. 2 ст. 364-1 КК України України сплинули, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

При розгляді клопотання, судом урахована правова позиція Верховного Суду колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к, в якій Суд указав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Наведені Верховним Судом умови, судом було дотримано, а тому суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнанням обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, або ж з фактом його відсутності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_8 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, та із закриттям даного кримінального провадження.

При вирішенні питання про заявлений цивільний позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, цивільним позивачем по справі адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" заявлений цивільний позов до цивільного відповідача ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, цивільним позивачем по справі ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до цивільного відповідача ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм Кримінального процесуального Кодексу, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження, як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених Кримінальним процесуальним Кодексом України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити в порядку цивільного судочинства.

При вирішенні питання про процесуальні витрати по справі, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Крім цього відповідно до правового висновку викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, зазначено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, оскільки у цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалювався, а постановлено ухвалу, якою закрито кримінальне провадження, судові витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 314, 318, 368-372, 376 КПК України, ст. 44, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2013 за №0000085, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000085 від 18.03.2013 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим право пред`явити цивільні позови у порядку цивільного судочинства.

Судові витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз у кримінальному провадженні №0000085 від 18.03.2013 на загальну суму 77 568,80 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 16:30 год. 10.04.2025 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

СуддяОСОБА_15