ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5140/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/638/1021/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/476/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000533 від 21 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2025 задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів до 19.05.2025.

Визначено строк тримання під вартою ОСОБА_7 з моменту фактичного затримання 21.03.2025.

Визначено суму застави у розмірі 151 400 грн при внесенні якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти та покладенні нього наступних обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, застосувати до підозрюваного домашній арешт, або зменшити розмір застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що визначений запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам статті 177 КПК України, є необґрунтованим та безпідставним.

Вважає, що органом досудового розслідування не було надано жодних доказів на обґрунтування заявлених ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Захисник посилається не те, що визначений розмір застави є надмірним та завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_7 .

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги захисник та прокурор до суду апеляційної інстанції не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника підозрюваного, яка апеляційну скаргу підтримала , просила її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000533 від 21.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України

21.03.2025 о 08:00 ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України.

21.03..2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, в умовах воєнного стану.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: обставини кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого злочину, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданого клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи підозрюваному альтернативний вид запобіжного заходу - заставу у розмірі 151 400 грн, слідчий судді вважав, що такий розмір достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186КК України.

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що жоден з вказаних у клопотанні слідчого ризик, не знайшов свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються матеріалами провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити незаконний вплив на свідків, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Не виключає суд апеляційної інстанції і наявність ризиків, передбачених пунктами 2, 5 частини 1 статі 177 КПК України, з огляду на обставини кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання ним процесуальних обов`язків.

На переконання апеляційного суду, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного, з метою забезпечення кримінального провадження.

З огляду на викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу застави, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є виправданим на даній стадії досудового розслідування та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого, за доводами апеляційної скарги захисника, не вбачає.

Щодо можливості зменшення розміру застави, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Натомість, пункт 2 частина 5 статті 182 КПК України визначає межі розміру застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При розгляді питання щодо визначення розміру застави у цьому судовому провадженні, у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010.

У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

За наслідками апеляційного перегляду, апеляційний суд дійшов висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та обсяг долучених до клопотання про застосування запобіжного заходу доказів, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, та наявних ризиків, застава у сумі 151 400 грн, на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті177 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, апеляційний суд не вбачає, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: