Провадження № 1-кс/202/988/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 28.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучені під час обшуку 29.01.2025 транспортного засобу «ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , а саме:

- технічний паспорт НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Redmi Note 12 Pro, ІMEI-1: НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), ІMEI-2: НОМЕР_6 ;

- грошові кошти в сумі 8 000 доларів США у паперовому конверті;

- грошові кошти в сумі 14 000 доларів США у паперовому конверті;

- металевий предмет схожий на ніж №NB3673K;

- транспортний засіб «ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який зареєстрований за КП «УК «ЖИЛКОМСЕРВІС», але знаходиться у користуванні ОСОБА_7 .

Клопотання вмотивовано тим, що в провадженні слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000375 від 28.08.2024 за фактом вимагання групою осіб у ОСОБА_8 грошових коштів та майна останнього, за попередньою змовою між собою, поєднаного із погрозою насильства над потерпілим, пошкодження його майна, вчиненого в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Зазначений автомобіль використовувався для вчинення злочину , а тому він має значення речового доказу та може мати на собі сліди злочину, а також вилучені під час обшуку речі мають значення речових доказів в справі.

Так, 29.01.2025 слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області в рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук транспортного засобу «ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , в якому знаходився підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час обшуку транспортного засобу виявлено та вилучено:

- транспортний засіб «ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

- технічний паспорт НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Redmi Note 12 Pro, ІMEI-1: НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), ІMEI-2: НОМЕР_6 ;

- грошові кошти в сумі 8000 доларів США у паперовому конверті;

- грошові кошти в сумі 14 000 доларів США у паперовому конверті;

- металевий предмет схожий на ніж №NB3673K.

30.01.2025 слідчим винесено постанову про визнання вказаного транспортного засобу, грошових коштів та інших зазначених речей і документів в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення його як речових доказів, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив накласти арешт на вилучене під час обшуку майно, оскільки воно має важливе доказове значення в цьому кримінальному провадженні.

Представники володільця майна в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Пояснили, що транспортний засіб ГАЗ 3110 належить на праві власності Вільногірській міській раді, який використовується для господарської діяльності КП «УК «ЖИЛКОМСЕРВІС», тобто він не належить особисто ОСОБА_7 . В іншій частині клопотання поклались на розсуд суду. Під чс обшуку транспортний засіб був оглянутий та речові докази вилучені.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, в слідчим суддею встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за №0000375 від 28.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку - 29.01.2025 року виявлено та вилучено:

- транспортний засіб «ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

- технічний паспорт НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Redmi Note 12 Pro, ІMEI-1: НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), ІMEI-2: НОМЕР_6 ;

- грошові кошти в сумі 8000 доларів США у паперовому конверті;

- грошові кошти в сумі 14 000 доларів США у паперовому конверті;

- металевий предмет схожий на ніж №NB3673K.

Постановою слідчого від 30.01.2025 вищевказане майно було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурор просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання право власності на транспортний засіб: ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , відповідно до відомостей МВС України зареєстровано за КП «УК «ЖИЛКОМСЕРВІС».

Тому слідчий суддя вважає, що накладення арешту на транспортний засіб «ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , та на технічний паспорт НОМЕР_3 , стане не пропорційно обтяжливим для власника майна, що суперечить принципу пропорційності втручання в право власності, закріпленому в ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку слідчого судді, накладення на вказаний транспортний засіб та на технічний паспорт в даному випадку буде явно непропорційним, неспіврозмірним, нерозумним та покладе надмірний тягар на власника цього майна.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, слідчий суддя приходить до висновку, що в частині накладенні арешту на транспортний засіб «ГАЗ 3110», д.р.н. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 та на технічний паспорт НОМЕР_3 слід відмовити, тому що підозрювана особа не є власником транспортного засобу, у слідчого було достатньо часу під час обшуку його оглянути та вилучити докази, які мають значення до справи. Подальше втручання в права власника майна буде надмірним втручанням в господарську діяльність власника майна.

В іншій частині клопотання, на думку слідчого судді, прокурором доведено, що вилучене під час обшуку майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання прокурора/слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на належний ОСОБА_7 мобільний телефон Redmi Note 12 Pro, ІMEI-1: НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), ІMEI-2: НОМЕР_6 ; грошові кошти в сумі 8 000 доларів США у паперовому конверті; грошові кошти в сумі 14 000 доларів США у паперовому конверті; металевий предмет схожий на ніж №NB3673K.

Заборонити власнику володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати відповідно до вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

В іншій частині клопотання відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1