Справа № 359/3617/25
Провадження №1-кс/359/726/2025
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000603 від 27 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт на майно, в якому зазначила, що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000603 від 27 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.03.2025 об 13 год. 10 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 135, неподалік магазину "Скорпіон", де відкрито викрав мобільний телефон марки «Redmi 9», який належить ОСОБА_6

27.03.2025 в період з 14 год. 27 хв. по 14 год. 39 хв., у відповідності до ст.ст.100, 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України, поблизу магазину «Ласуня», що за адресою: вул.Пирятинська,27-г, м.Яготин Бориспільський район Київська область, слідчим слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проведено огляд місця події огляд автомобіля «Cherry Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 , в середині якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi модель H2003J15S6 в пластиковому корпусі синього кольору, поміщено до спец.пакету №CRI1193083; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; довідку про відстрочку № 2/472 видану на ім`я ОСОБА_7 ; військово обліковий документ № 5, виданий на ім`я ОСОБА_7 , поміщені до спец.пакету №ICR0079985; транспортний засіб марки «Cherry Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 , поміщено на майданчик утримання танспортних засобів.

27.03.2025 року слідчим винесено постанову про визнання вище вказаного майна речовими доказами.

З огляду на вказане, з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просив накласти на вище вказане майно арешт.

В судове засідання слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилася, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином. До клопотання долучила заяву,в якій просила його розглянути без її участі. Її неявка, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2. ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27.03.2025 року, потерпілий ОСОБА_6 повідомляє про викрадення в нього мобільного телефону марки «Redmi 9» чорного кольору.

Згідно протколу огляду місця події від 27.03.2025 року слідчий Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області вилучає мобільний телефон Redmi модель H2003J15S6 в пластиковому корпусі синього кольору.

Ідентифікуючих ознак обох мобільних телефонів (ІМЕІ) слідчим не зазначено.

Отже в даному випадку неможливо зробити однозначний висновок, про те, що мова йде про один і той же телефон, який був викрадений у потерпілого та в подальшому вилучений слідчим, і що вказаний телефон відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК Країни.

Крім того, все інше вилучене в ході огляду майно: транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довідка про відстрочку та військово-обліковий документ, на думку слідчого судді, також не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Так, транспортний засіб марки «Cherry Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , в свою чергу довідка про відстрочку та військово-обліковий документ видані на ім`я ОСОБА_7 .

Чи мають яке відношення вказані особи до даного кримінального провадження слідчим не вказано.

Отже, арешт вказаного майна, може негативно вплинути на права власників.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення клопотаня відсутні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 169, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000603 від 27 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1