ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області подання Фастівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.05.2024 Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 року, від покарання за діяння караність якого усунена Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 заступником начальника Фастівського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з поданням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, від покарання за діяння караність якого усунена Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Прокурор, представник органу пробації та засуджений підтримали подання та просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, представника органу пробації та засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що його слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Згідно вказаного Закону, за ч. 1 ст. 51 КУпАП України передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за вказаним Законом, особа несе адміністративну відповідальність за ст. 51 КК України, у випадку якщо вартість чужого майна, яке вона викрала шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати не перевищує 2 неоподатковуваних мінімума доходів громадян.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своєму висновку, викладеному у постанові у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21 провадження № 51-2555кмо24) зазначила, що Закон № 3886- IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886- IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2024, який набрав законної сили 29.06.2024, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2481 грн., а тому сума соціальної пільги у 2022 році становила 1240 грн. 50 коп.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_5 , згідно вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2024, вчинив таємне викрадення чужого майна 10.02.2022 на суму 664 грн. 96 коп., що менше ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння злочинів, а тому вчинен е ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вказним вироком, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Фастівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2024 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1