Справа № 638/8640/23
Провадження № 1-кс/638/809/25
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 у справі № 638/8640/23, провадження №1-кс/638/762/25 від 21.02.2025, від розгляду скарги на повідомлення про підозру,

ВСТАНОВИВ

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться скарга на повідомлення про підозру відносно ОСОБА_3 у справі №638/8640/23 провадження 1-кс/638/762/25 від 21.02.2025, кримінальне провадження № 0000039 від 13.01.2023 року.

26 лютого 2025 року ОСОБА_3 подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження.

Обґрунтуванням цього є те, що у Дзержинському районному судді м. Харкова розглядається скарга ОСОБА_3 на повідомлення про підозру справи №638/8640/23 (провадження № 1-кс/638/762/25) від 21.02.2025 кримінального провадження № 0000039 від 13.01.2023. Протоколом розподілу між суддями справу передано на розгляд судді ОСОБА_4 . У кримінальному провадженні № 0001645 від 20.06.2015 ОСОБА_3 заявлено цивільний позов, у якому відповідачем є суддя ОСОБА_4 . Заявник вважає, що на підставі ст. 75 КПК України зазначені обставини виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Беручи до уваги вищенаведене, ці відомості можуть стати підставами для уяви як у сторін, так і стороннього спостерігача, вважати участь судді ОСОБА_4 у цьому провадженні упередженою.

На думку заявника, за таких обставин, з метою унеможливлення будь-яких сумнівів в об`єктивності суддів, виходячи з положень КПК України, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, відповідно до принципів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказані обставини унеможливлюють участь судді у розгляді даного провадження, оскільки наведені обставини можуть викликати в учасників процесу сумніви в об`єктивності та безсторонності суддів.

Суддя ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, письмових пояснень щодо даної заяви до суду не надав.

ОСОБА_3 свою заяву про відвід судді ОСОБА_4 у справі №638/8640/23 підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого відводу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, визначені ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Із заявленого відводу заявником ОСОБА_3 вбачається, що фактичною підставою для відводу є те, що в іншому кримінальному провадженні (№ 0001645 від 20.06.2015 ) у заявленому цивільному позові ОСОБА_3 відповідачем по справі є суддя ОСОБА_4 , що жодним чином не має відношення та не впливає на розгляд скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 25.11.2024.

Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З огляду на нормативний зміст пункту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 3 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аргументи, на які заявник ОСОБА_3 посилається у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_4 не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді ОСОБА_4 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших обставин, визначених статтею 75 КПК України, які б могли свідчити про особисту упередженість судді ОСОБА_4 або її необ`єктивність під час розгляду кримінального провадження суд під час розгляду заяви таких обставин не встановив.

З урахування викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України,

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі № 638/8640/23 Дзержинського районного суду м. Харкова від розгляду скарги у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 14 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1