10.04.25
Провадження № 1-в/635/7/2025
У Х В А Л А

про звільнення від покарання

10 квітня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Харківського районного суду Харківської області подання начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківські області ОСОБА_3 про звільнення від покарання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянина України, має повну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.05.2005 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 23.03.2006 року в ході перегляду вироку Апеляційний суд Харківської області виніс ухвалу про заміну вироку - виключення з вироку ч. 5 ст. 185

та перекваліфікації ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі,

та засудженого 26.09.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2

ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківські області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 .

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін

до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024.

В судовому засіданні начальник Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківські області ОСОБА_5 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд подання без її участі, вимоги викладені в поданні підтримує в повному обсязі, просить задовольнити подання.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить подання задовольнити та звільнити його від призначеного покарання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо задоволення подання та звільнення засудженого

ОСОБА_6 від призначеного судом покарання.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає,

що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої

є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити,

що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі.

Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений

ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання

і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.09.2013, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Вирок набрав законної сили 28.10.2013.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2013 року прожитковий мінімум для працездатним осіб становить 1108,00 грн., а 50% від його розміру становить 554,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб,

які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.09.2013, вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_6 скоїв в травні 2013 року та спричинив матеріалу шкоду на загальну суму

195,33 грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_6 розповсюджується дія Закону України

№ 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_6 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова

від 26.09.2013, засудженого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання

з іспитовим строком 1 рік - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за який він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду на протязі 7 (семи) діб

з часу її проголошення через Харківський районний суд.

Суддя ОСОБА_7