Справа № 161/105/25
Провадження № 1-кп/161/491/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004189 від 06 грудня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2024 року за ч. 1 ст. 122, ст. 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання із випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, на підставі ст. 91-1 КК України застосовано обмежувальні заходи у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року у справі № 161/19977/23, яка набрала законної сили 23 січня 2024 року, і якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, чим ухилився від виконання постанови суду при наступних обставинах.

Так, всупереч вищевказаного рішення суду, 04 липня 2024 року о 07 год. 43 хв., ОСОБА_3 , керував автомобілем марки «Mazda 3» з д.н.з. НОМЕР_1 в м.Луцьку по вул. Карпенка Карого, 3, де зупинений працівником УПП у Волинській області ДПП, який виніс відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ст. 185, ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи про наявність постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року у справі № 161/19977/23, яка набрала законної сили 23 січня 2024 року, і якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, чим ухилився від виконання постанови суду при наступних обставинах.

Так, всупереч вищевказаного рішення суду, 05 грудня 2024 року, близько 21 год. 48 хв., ОСОБА_3 , повторно керував автомобілем марки «Mazda 3» з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Луцьку по вул. Ялиновій, 9, де за порушення правил дорожнього руху зупинений працівниками СРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області, а на місце події викликано слідчо-оперативну групу Луцького РУП ГУНП у Волинській області для подальшого документування кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, після ухвалення судом постанови про позбавлення його права керування транспортними засобами, продовжував неодноразово керувати автомобілем марки «Mazda 3» з д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із чим його зупиняли працівники поліції та оформляли відповідні матеріали. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою повторно та рецедив злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, відомості про його стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, відомості про притягнення раніше до кримінальної відповідальності та вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком, неодноразове притягнення раніше до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, керування авто без посвідчення водія або будучи позбавленим такого права, інформацію про те, що він не працевлаштований та суспільно корисною працею не займається.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується, та на підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно йому до відбуття визначає покарання у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2024 року та остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: копії документів та відеозаписи судових справ №161/19977/23, №161/10541/24, №161/13076/24 залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1