Номер провадження: 11-кп/813/671/25
Справа № 521/6380/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скарг у захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2024 року, в рамках кримінального провадження №00010052, внесеного до ЄРДР 18 грудня 2014 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було залишено без розгляду та повернуто клопотання захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Рішення суду мотивоване тим, що клопотання було подано до Малиновського районного суду м. Одеси з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки питання, пов`язані з виконанням вироку, має вирішуватися місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України), а засуджений на даний час тимчасово перебуває в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а місцем фактичного відбування покарання йому визначена ДУ "Вінницька УВП (№1 )".

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як незаконною та необґрунтованою.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 , який засуджений за п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до довічного позбавлення волі, з 2014 року по сьогоднішній день утримується в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та ніколи не перебував у ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» з причин, що не залежали від його волі. Так, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року ОСОБА_7 тимчасово залишений в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та у подальшому 14 грудня 2022 року до останнього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні. Таким чином, на думку апелянта, саме Малиновський районний суд м. Одеси має розглядати подане клопотання, оскільки засуджений відбуває покарання у межах його юрисдикції.

На підставі наведеного, захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд клопотання у суді першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали з указаних у ній мотивів, просили її задовольнити та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді та пояснення учасників судового засідання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Виходячи із положень ст.404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання.

Пунктом 1 ч.2 ст. 539 КПК України передбачено, що вирішення питань, передбачених пунктом 3 ч.1 ст. 537 КПК України подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 за вироком Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року, який постановою Третьої судової палати ККС ВС від 30 вересня 2022 року залишений без змін, засуджений за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання: за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 187 КК України до 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі, із конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі, із конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту затримання, а саме з 18 грудня 2014 року. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 18 грудня 2014 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (справа № 521/3835/15-к).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та було встановлено судом першої інстанції, засудженому ОСОБА_7 визначено для відбування покарання виправну колонію максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерною типу (витят № 38/45п-2021 з протоколу засідання центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічною позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання щодо установ південного регіону від 23 грудня 2021 року). 05 січня 2022 року прийнято рішення про направлення засудженого ОСОБА_7 , з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" до ДУ "Вінницька УВІ І (№1)" для подальшого відбування покарання (витяг № 1.7/1-2022 з протоколу засідання центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі). ОСОБА_7 тимчасово перебуває в установі на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2024 року, якою продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 днів, по кримінальному провадженню за ст. 189 ч. 4 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КВК України виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі. Слідчі ізолятори, як це прямо передбачено ч. 3 ст. 18 КВК України, виконують функції виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки стосовно засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Згідно ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установою попереднього ув`язнення, зокрема, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно ст. 86 КВК України, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях, тобто, слідчий ізолятор не є місцем відбування покарання засуджених.

Враховуючи те, що засудженому ОСОБА_7 визначено місце відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року, в ДУ Вінницька установа виконання покарань (№1), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що клопотання захисника ОСОБА_10 підлягає поверненню, оскільки воно дійсно подано до неналежного суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання повинно бути розглянуто Малиновським районним судом м. Одеси, оскільки до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в рамках кримінального провадження № 000025, внесеного до ЄРДР 18 лютого 2022 року (справа № 521/14575/23), колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що суперечить вимогам ст. 537 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування ухваленого по справі рішення суду щодо ОСОБА_7 немає, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2024 року, в рамках кримінального провадження №00010052, внесеного до ЄРДР 18 грудня 2014 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4