Справа № 448/1072/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/129/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 30 січня 2025 року відносно ОСОБА_7

з участю захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 30.01.2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.307 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб без визначення застави до 30.03.2025 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити обвинуваченому ОСОБА_7 поряд з триманням під вартою заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки вважає визначення поряд з триманням під вартою розміру застави зможе запобігти заявленим стороною обвинувачення ризиків, при цьому вказує, що судом першої інстанції не досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має незадовільний стан здоров`я та тривалий час утримується під вартою, з часу вчинення інкримінованих дій не вчиняв жодного правопорушення.

На апеляційний розгляд прокурор не прибув (не з`явився на відеоконференцію), хоча про дату та час розгляду справі він був належним чином повідомлений, від прокурора не надходило будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, а отже за таких обставин у відповідності до ч.4 ст.422-1 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду справи.

При апеляційному розгляді захисник підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 повністю дотримався вимог ст.ст.177, 183, 194, КПК України, які передбачають порядок обрання та продовження підозрюваним та/або обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Міра покарання за інкриміноване обвинуваченому кримінальні правопорушення становить від семи до дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від слідчого, прокурора та суду.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, однак на переконання суду апеляційної інстанції суд першої інстанції, прийшов до необґрунтованого висновку про неможливість визначення поряд з тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 розміру застави з наступних підстав.

На переконання колегії суддів, продовжуючи строк дії найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції, хоч і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, проте не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити їхньої належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію обвинуваченого.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався; має сталі соціальні зв`язки, злочин, який інкримінується ОСОБА_7 не є насильницьким чи корупційним; обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, має постійне місце проживання, не встановлено вчинення обвинуваченим жодних дій по перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 тривалий час знаходиться під вартою, його вік та майновий стан, - приходить до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу обвинуваченого та характер вчинення злочину, в якому він обвинувачується відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, а також те, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне правопорушення серед іншого відноситься до особливо тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, приходить до висновку, що правових підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не вбачається і вважає, про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах передбачених ст.182 КПК України в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 454200 грн., який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 30 січня 2025 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 30.03.2025 року з визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Визначений розмір застави необхідно внести на р/р Львівського апеляційного суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 42262398; Банк отримувача ДКС України, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0085066) протягом строку дії зазначеної ухвали.

В разі внесення заставодавцями визначеного розміру застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не виїжджати за межі Львівської області без дозволу прокурора та/або суду;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання зазначеної ухвали доручити прокурору в кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: