Справа № 175/2554/25
Провадження № 1-кп/175/301/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000031 за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, не одруженого, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

16.01.2025 року приблизно о 17:00 год.(більш точний час в ході досудового розслідування встановлено не було) ОСОБА_5 , на транспортному засобі марки «ЗАЗ VIDA» д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав за адресою: АДРЕСА_2 . Далі з будинку вийшла ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зайшов на територію домоволодіння, де вони почали розмову, ході якої останній хотів дізнатися місцезнаходження ОСОБА_8 . ОСОБА_7 повідомила, останньому, що його немає вдома та ОСОБА_5 пішов за територію домоволодіння.

В подальшому виходячи з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в господарському приміщенні (сараї) двері якого були відчинені, ОСОБА_5 побачив ланцюгову бензопилу марки «START PRO», модель «SCS-5020L», що належить на праві власності потерпілій ОСОБА_9 .

Далі, 16.01.2025 приблизно о 17:20 год. (більш точний час в ході досудового розслідування встановлено не було) ОСОБА_5 , вийшов з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникнення у інше приміщення, шляхом вільного доступу в умовах воєнного стану, а саме вищевказаної ланцюгової бензопили марки «START PRO», модель «SCS-5020L», який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення у інше приміщення, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 , перебуваючи біля входу на територія домоволодіння (воріт) за адресою: АДРЕСА_2 , у вищезазначений час, зайшов через ворота, які були відчиненні, на територію домоволодіння, підійшов до господарського приміщення (сараю), двері якого були відчинені, з приміщення якого шляхом вільного доступу дістав бензопилу ланцюгову марки «START PRO», модель «SCS-5020L», що належить на праві власності потерпілій ОСОБА_9 та пішов у визначеному ним напрямку з місця первинного знаходження, а в подальшому, розпорядився викраденою ланцюговою бензопилою марки «START PRO», модель «SCS-5020L» на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 3850 грн. 50 коп. (три тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 50 копійок).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час підготовчого провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 25 лютого 2025 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також взяв на себе зобов`язання надавати під час судового розгляду цього кримінального провадження показання, які викривають його протиправні дії.

Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.75 КК України за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та звільнення ОСОБА_5 від призначення покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (відповідно до постанови Верховного Суду № 161/8590/19 від 26.02.2020 року) із застосуванням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

Потерпіла ОСОБА_9 надала суду письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, обвинувачений не одружений, характеризується в цілому задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Кримінальним правопорушенням шкода державі - не заподіяна.

Цивільний позов під час досудового слідства -не заявлено.

Спеціальна конфіскація - не застосовується.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, відсутні.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 25 лютого 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000031 від 17 січня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017 від «13» лютого 2025 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року скасувати.

Речові докази: ланцюгову бензопилу марки «START PRO», модель «SCS-5020L», що належить на праві власності потерпілій ОСОБА_9 залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів:

на проведення cудово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/113-25/549-ТВ від 21 січня 2025 - 1591,80 грн. (тисячу п`ятсот дев`яносто одна гривня вісімдесят копійок);

на проведення cудово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/113-25/1392-ТВ від 24 лютого 2025 - 1989,75 грн. (тисячу дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок),

а всього 3581,55 грн. (три тисячі п`ятсот вісімдесят одна гривня п`ятдесят п`ять копійок).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 17 березня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1