Справа№751/2059/25
Провадження №1-кп/751/189/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000578 від 17.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 17.02.2025 близько 09 години 47 хвилин, перебуваючи за місцем фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів помсти щодо неповернення його майна ломбардом за договором позики, з метою дестабілізації роботи ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і «Компанія», Головного управління НП в Чернігівській області, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи про те, що відомості щодо підготовки вибуху не відповідають дійсності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку в частині надання інформації про загрозу злочинних посягань, з власного мобільного телефону марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку України ТОВ «лайфселл» з мобільним номером НОМЕР_2 , здійснив дзвінок на телефон спецлінії «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Чернігівській області, в ході якого, достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити, є неправдивою, та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку загального страху і невпевненості у населення, порушить громадську безпеку, повідомив оператору спецлінії «102» завідомо неправдиву інформацію, а саме про те, що кине гранату в приміщення ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і Компанія», що розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Ринкова, буд. 2, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тим самим дестабілізував діяльність ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і Компанія», порушивши таким чином громадську безпеку.

У результаті належного реагування на завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян проведено огляд місця події працівниками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, евакуацію працівників ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і Компанія» та заходи щодо пошуку можливих вибухових пристроїв, яких виявлено не було, що підтверджує неправдивість повідомленої ОСОБА_3 інформації.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, а саме: у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

28.02.2025 між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 28.02.2025 року сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 259 КК України.

Також ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та погодився на призначення йому узгодженого покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строку, тривалість якого визначиться судом при ухваленні вироку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, перелік яких визначиться судом при ухваленні вироку.

Крім того, сторони погодили умови застосування спеціальної конфіскації мобільного телефону марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку України ТОВ «лайфселл» з мобільним номером НОМЕР_2 , який був знаряддям вчинення злочину.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити зазначену угоду про визнання винуватості. Обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, не заперечив щодо затвердження угоди, дав згоду на застосування узгоджених виду та міри покарання у разі затвердження угоди та повідомив, що уклав угоду добровільно.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Передбачене ч. 1 ст. 259 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесено до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, відповідно до ст.ст. 473, 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням узгодженого покарання.

Правова кваліфікація злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 259 КК України, є правильною.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_3 , останній неодружений, зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, проте неодноразово доставлявся до кабінету медичних оглядів у диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ, встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація неускладнена; з 21.09.2016 до 27.09.2016 проходив стаціонарне лікування з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок комбінованого вживання алкоголю та психостимуляторів, гостра інтоксикація з судомами.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У судовому засіданні обвинуваченому судом було роз`яснено його права, зокрема права передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди згідно статті 473 КПК України, у тому числі особливості апеляційного оскарження вироку на підставі угоди згідно положень статті 394 КПК України, визначені ст. 424 КПК України особливості касаційного оскарження такого вироку після його перегляду в апеляційному порядку, характер обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 , вид покарання та інші наслідки, що будуть застосовані до обвинуваченого внаслідок укладення угоди, та суд переконався у їх розумінні обвинуваченим.

Також у судовому засіданні судом було перевірено добровільність укладення обвинуваченим угоди на виконання положень частини 6 статті 474 КПК України, а також відсутність впливу на обвинуваченого шляхом застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи впливу інших обставин, які не передбачено угодою.

Ураховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Клопотань про обрання запобіжних заходів до вступу вироку у законну силу до суду не надходило. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 КК України, ст.ст. 2, 100, 314, 373, 374, 394, 395 , 468, 469, 472, 473-476 КПК України, суд

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року, укладену між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000578 від 17.02.2025.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 передбачені ст. 76 КК України обов`язки:

- з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку України ТОВ «лайфселл» з мобільним номером НОМЕР_2 , який переданий до камери зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України у власність держави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1