ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/1674/25
Провадження № 1?кс/991/1674/25
У Х В А Л А

28 лютого 2025 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

24.02.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.02.2025 вказане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Обґрунтування клопотання

Зі змісту клопотання слідує, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 3692 КК України.

26.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 3692 КК України, а саме: в обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди, а також одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, що вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2024 (справа № 991/14343/24) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 30 280 000 гривень та у разі внесення застави покладено на нього визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також будь?якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вищевказаному кримінальному провадженні (крім своїх захисників, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22.01.2025 рішення суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу залишено без змін.

02.01.2025 за ОСОБА_4 внесена визначена судом застава, у зв`язку з чим його звільнено з?під варти та покладено визначені судом обов`язки строком на два місяці, тобто до 02.03.2025.

06.02.2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (справа № 991/696/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 09.06.2025.

На переконання прокурора, наразі існує необхідність у продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, оскільки завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не виявляється можливим. До того ж зауважив, що 06.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 09.06.2025.

Прокурор вважає, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати передбачені п. 1?5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які у сукупності з обґрунтованістю підозри ОСОБА_4 обумовлюють необхідність продовження строку дії покладених на нього обов`язків, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. А саме:

(1) Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду.

Про те, що цей ризик продовжує існувати свідчать у сукупності: тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (тяжкого корупційного злочину), що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна; наявність у підозрюваного паспорту для виїзду за кордон та його фактичне проживання у прикордонній Львівській області; факти перетину державного кордону в умовах діючого правового режиму воєнного стану; його соціальний статус та набуті зв`язки у силу займаних посад; майовий стан, що вказує на фінансову спроможність та можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

(2) Ризик знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про існування такого ризику вказує те, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування (при чому до 05.12.2024 гласні слідчі (розшукові) дії фактично не проводилися через специфіку документування відповідної протиправної діяльності) та стороною обвинувачення зібрані не всі необхідні докази (у тому числі речі і документи). Серед іншого, для встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження, існує необхідність у виявленні та вилученні слідів вчинення кримінального правопорушення, зокрема зафіксованих в електронній формі. Наразі вживаються заходи, щоб встановити всі обставини отримання та подальшого переміщення неправомірної вигоди (у тому числі перевіряються обставини можливого приховування відповідних грошових коштів ОСОБА_4 ). До того ж, підозрюваний обізнаний з методами конспірації та знищення інформації з електронних інформаційних мереж - додатків для відправлення та отримання миттєвих повідомлень, у зв`язку з чим наявні ризики знищення даної інформації за допомогою не виявлених та на даний момент не вилучених мобільних терміналів.

(3) Ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

На думку прокурора, продовження існування зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення інкримінованого ОСОБА_16 злочину, який, використовуючи набуті зв`язки серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних та судових органів, має можливість впливати на свідків, зокрема на суддів та працівників Західного апеляційного господарського суду та Господарського суду Львівської області.

Наведене дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний у цьому кримінальному провадженні та інші причетні особи можуть незаконно впливати на об`єктивність показань вже допитаних свідків та тих, які наразі ще не допитані. До того ж, на даний час вживаються заходи, спрямовані на встановлення усіх обставин переміщення грошових коштів та осіб, що були залучені до цього процесу, ОСОБА_4 може здійснити вплив на таких осіб задля надання ними неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, прокурор звернув увагу на положення ст. 23 КПК України, у відповідності до яких під час судового розгляду показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а також на те, що на даний час призначені судові експертизи, про що підозрюваний обізнаний.

(4) Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Про те, що цей ризик не зменшився свідчать набуті підозрюваним зв`язки у силу займаної посади, які він може використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь?яким іншим чином, штучно створювати докази захисту, незаконно впливати на орган досудового розслідування, суд, інших учасників кримінального провадження, ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків. Зазначене також підтверджуються матеріалами досудового розслідування, згідно з якими ОСОБА_4 впливав на суддів Західного апеляційного господарського суду. Окрім того, підозрюваний особисто підтримує товариські стосунки з колишнім головою Господарського суду Львівської області ОСОБА_17 і суддею Господарського суду Львівської області ОСОБА_18 , які у свою чергу (згідно з отриманими під час досудового розслідування доказами) можуть впливати на відповідних службових осіб.

(5) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 .

З цього приводу детектив зауважив, що отримані під час досудового розслідування відомості свідчать про неодноразовий характер вчинення відповідних протиправних дій (одержання неправомірної вигоди) зі сторони ОСОБА_4 спільно з іншими особами.

З урахуванням наведеного прокурор указав, що встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, роль підозрюваного у його скоєнні, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, свідчать про необхідність продовження релевантних установленим ризикам обов`язків, що передбачені ч. 4 ст. 195 КПК України на два місяці.

Водночас прокурор зауважив, що на даний час для завершення досудового розслідування необхідно зокрема: завершити огляд вилучених мобільних телефонів, речей і документів; завершити експертизи та отримати висновки комплексних судових комп`ютерно?технічних та телекомунікаційних експертиз; провести слідчі та інші процесуальні дії, спрямовані на відшукання решти переданої неправомірної вигоди; розсекретити матеріальні носії інформації, на підставі яких проведені негласні слідчі (розшукові) дії.

Позиції учасників судового засідання

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання детектива підтримав з мотивів, що у ньому наведені.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частково заперечили проти клопотання, виклавши власні аргументи також письмово.

За змістом заперечень захисту, ризики на які вказує сторона обвинувачення істотно зменшились, окрім того необхідно врахувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема: (1) 05.12.2024 під час проведення обшуку добровільно надав розблокований телефон стороні обвинувачення, (2) самостійно звернувся та здав паспорти для виїзду за кордон; (3) 23.01.2025 добровільно за першою вимогою прибув на допит до НАБ України; (4) виїжджав за межі Львівською області виключно за дозволом сторони обвинувачення; (5) самостійно звернувся до правоохоронного органу щодо застосування щодо нього електронного засобу контролю.

Водночас, зауважили, що обов`язок не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду є надмірно обтяжливим для підозрюваного, з огляду на таке: (1) застосована до підозрюваного застава є значно обтяжливою для його родини, відтак є достатньо стримуючим фактором для реалізації будь?якого ризику, (2) необхідність відлучатися за межі Львівської області обумовлена: (а) проживанням доньки підозрюваного та її сім`ї у м. Києві, (б) захисники підозрюваного перебувають у м. Києві, що ускладнює надання належної правничої допомоги, (в) наявність захворювань, лікування та діагностика яких відбувається у м. Києві.

Окрім того, вказали на недоцільність продовження строку дії обов`язку носити електронний засіб контролю з огляду на таке: (1) вказаний обов`язок покладено на підозрюваного 02.01.2025, а застосований лише 20.02.2025, втім процесуальна поведінка підозрюваного залишалася належної і без вказаного обов`язку, (2) носіння браслету з урахування рекомендацій лікарів є надмірним.

Також, сторона захисту під час розгляду вказаного клопотання прохала врахувати те, що підозрюваний: (1) має проблеми зі здоров`я, пенсіонер з ІІ -ю групою інвалідністю, (2) має стійкі соціальні зв`язки (одружений, має повнолітніх дітей), (3) має місце постійного проживання, (4) не притягався раніше до кримінальної відповідальності та немає судимості, (5) демонструє належну процесуальну поведінку, (6) неодноразово відзначений нагородами та подяками.

З огляду на викладене, сторона захисту прохала частково задовольнити клопотання прокурора, продовживши строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, за виключенням таких: (1) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду та (2) носити електронний засіб контролю.

Мотиви слідчого судді

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали судової справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Релевантні джерела права

У силу ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

(1) переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду;

(2) знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

(3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

(4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

(5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 173 та ч. 1 ст. 182 КПК України запобіжний захід у вигляді застави полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Положення ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України визначають правові підстави та перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного одночасно із застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема й у вигляді застави.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України такі обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк дії відповідних обов`язків лише у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що заявлені ним ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків.

Обставини справи

З матеріалів справи слідує, що детективами НАБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 3692 КК України.

24.12.2024 заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_19 повідомив ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 3692 КК України, а саме: в обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди, а також одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, що вчиненні за попередньою змовою групою осіб (т. 2 а.с. 212).

За версією органу досудового розслідування та відповідно до повідомленої підозри голова Господарського суду Львівської області ОСОБА_18 , суддя Західного апеляційного господарського суду у відставці ОСОБА_4 , суддя Господарського суду Львівської області у відставці ОСОБА_20 за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими особами, умисно вчинили корупційний злочин за таких обставин.

Так, на розгляді Господарського суду Львівської області перебував позов одного з учасників ПП «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» ОСОБА_7 до ПП «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» про визнання недійсними пунктів Статуту підприємства (справа № 914/386/24).

За результатами розгляду позову суддею Господарського суду Львівської області ОСОБА_21 20.06.2024 винесено рішення про задоволення позовних вимог.

Окрім того, на розгляді Господарського суду Львівської області перебував позов ще одного учасника ПП «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» ОСОБА_22 до ПП «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» про: (і) визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників підприємства від 16.10.2023, оформленого протоколом № 16/10/23; (іі) визнання недійсним повністю з моменту затвердження Статуту підприємства від 16.10.2023 у новій редакції, затвердженій протоколом № 16/10/23; (ііі) скасування реєстраційної дії / запису, вчиненої 17.10.2023 державним реєстратором Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно підприємства (справа № 914/653/24).

За результатами розгляду вказаного позову суддею Господарського суду Львівської області ОСОБА_23 09.08.2024 винесено рішення про задоволення позовних вимог.

22.07.2024 колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючої ОСОБА_11 , суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_24 , відкрито апеляційне провадження у справі № 914/386/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_22 .

30.09.2024 колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючої ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_25 , відкрито апеляційне провадження у справі № 914/653/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та третього учасника ПП «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» ОСОБА_26 . У подальшому суддю ОСОБА_25 було замінено на суддю ОСОБА_10 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» судді ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

З урахуванням займаної посади та відповідних повноважень, тривалих відносин як із суддями Господарського суду Львівської області, так і з суддями Західного апеляційного господарського суду, ОСОБА_18 був обізнаний про наявність згаданих рішень Господарського суду Львівської області у справах № 914/386/24 та № 914/653/24, і про відкриття у них апеляційних проваджень.

Окрім того, ОСОБА_18 протягом тривалого часу був знайомий з ОСОБА_7 , а також з ОСОБА_20 та ОСОБА_4 .

У період з літа 2024 року до 12.10.2024 (більш точний час не встановлено) у ОСОБА_18 виник протиправний умисел на вимагання та подальше одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на прийняття рішень суддями зі складу колегій Західного апеляційного господарського суду у справах № 914/386/24 та № 914/653/24 в інтересах ОСОБА_7 , а саме рішень про залишення без змін рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2024 у справі № 914/386/24 та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 у справі № 914/653/24.

Для реалізації вказаного умислу ОСОБА_18 вступив у змову з ОСОБА_20 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами. Таким чином вказані особи заздалегідь домовилися про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому діяли спільно та узгоджено для реалізації єдиного спільного умислу щодо вимагання та подальшого одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7

12.10.2024, перебуваючи у м. Львові по вул. Пекарській, ОСОБА_18 особисто висловив вимогу ОСОБА_7 про необхідність надання йому, ОСОБА_4 та іншим невстановленим особам неправомірної вигоди у розмірі 1 000 000,00 доларів США (що становило 41 207 200,00 грн) за вплив на прийняття рішень суддями зі складу колегій Західного апеляційного господарського суду у справах № 914/386/24 та № 914/653/24 в інтересах ОСОБА_7 , та за вчинення інших дій, пов`язаних з використанням наявної влади, службового становища, зв`язків та знайомств, направлених на забезпечення прийняття вказаних судових рішень. При цьому ОСОБА_18 висловив ОСОБА_7 обіцянку здійснити вплив на прийняття вказаних судових рішень за надання відповідної неправомірної вигоди, а також повідомив, що у випадку відмови ОСОБА_7 надати неправомірну вигоду будуть прийняті судові рішення не на його користь.

13.10.2024, перебуваючи у м. Львові по вул. Пекарській, 57, ОСОБА_18 підтвердив ОСОБА_7 раніше висловлену вимогу та повідомив, що можливо надати неправомірну вигоду частинами.

16.10.2024, перебуваючи на території готельно-оздоровчого комплексу «Святий Шарбель» (у м. Моршин по вул. Вокзальній, 6), ОСОБА_18 та ОСОБА_4 підтвердили ОСОБА_7 вказану вимогу щодо необхідності надання неправомірної вигоди у розмірі 1 000 000,00 доларів США. Під час подальшої розмови ОСОБА_4 повідомив про збільшення суми неправомірної вигоди, яку необхідно надати за вплив на прийняття рішень суддями Західного апеляційного господарського суду. Також ОСОБА_4 та ОСОБА_18 зазначили про необхідність передачі першої частини неправомірної вигоди через ОСОБА_20 .

Пізніше цього ж дня, повертаючись із м. Моршин до м. Львова, ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_7 про необхідність додаткового надання в подальшому неправомірної вигоди у розмірі від 80 000 до 90 000 доларів США за вплив на прийняття рішення суддями Західного апеляційного господарського суду. Також ОСОБА_18 підтвердив необхідність передачі першої частини неправомірної вигоди у розмірі 75 000 доларів США через ОСОБА_20

25.10.2024, перебуваючи у м. Львові поблизу перехрестя вулиць Мучна та Круп`ярська, ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_7 про зменшення суми неправомірної вигоди, а саме про те, що загальна сума буде складати саме 1 000 000,00 доларів США. Окрім того, ОСОБА_18 зазначив, що за надання неправомірної вигоди 04.11.2024 суддями Західного апеляційного господарського суду буде прийнято рішення про залишення без змін рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2024 у справі № 914/386/24, а в подальшому також буде прийнято рішення про скасування рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 у справі № 914/653/24.

28.10.2024, перебуваючи у м. Львові у парку поблизу вул. Харківської, 42, ОСОБА_18 та ОСОБА_4 підтвердили ОСОБА_7 вимогу щодо необхідності надання неправомірної вигоди у загальному розмірі 1 000 000,00 доларів США. ОСОБА_4 також повідомив, що вказана сума має бути розділена на три частини, а також зазначив, що за надання неправомірної вигоди вживає заходи впливу на прийняття 04.11.2024 суддями Західного апеляційного господарського суду рішення про залишення без змін рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2024 у справі № 914/386/24.

04.11.2024 колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючої ОСОБА_11 , суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_24 , прийнято рішення про залишення без змін рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2024 у справі № 914/386/24.

05.11.2024 під час телефонної розмови та зустрічі ОСОБА_18 підтвердив ОСОБА_7 необхідність передачі частини неправомірної вигоди в розмірі 75 000 доларів США саме через ОСОБА_20

06.11.2024, перебуваючи у кабінеті ОСОБА_20 у Львівському національному університеті імені І. Франка (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 16), на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_18 та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_20 одержав обумовлену частину неправомірної вигоди у розмірі 75 000,00 доларів США (що становило 3 107 812, 5 грн) за вплив на прийняття суддями Західного апеляційного господарського суду ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 рішення про залишення без змін рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2024 у справі № 914/386/24.

За таких обставин, 06.11.2024 ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, одержали від ОСОБА_7 першу частину неправомірної вигоди.

07.11.2024, перебуваючи у м. Львові на пр-ті Шевченка, ОСОБА_18 змінив попередньо висловлений розмір неправомірної вигоди та повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі від 120 000,00 до 130 000,00 доларів США за вплив на прийняття рішення суддями Західного апеляційного господарського суду про скасування рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 у справі № 914/653/24. При цьому він також висловив обіцянку здійснити вплив на прийняття вказаного судового рішення за надання відповідної неправомірної вигоди.

11.11.2024 ОСОБА_18 додатково підтвердив ОСОБА_7 необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 130 000,00 доларів США за вплив на прийняття рішення суддями Західного апеляційного господарського суду про скасування рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 у справі № 914/653/24. Також ОСОБА_18 повідомив, що лише частина неправомірної вигоди у розмірі 100 000,00 доларів США зі 130 000,00 доларів США буде включена до раніше визначеної загальної суми неправомірної вигоди у розмірі 1 000 000,00 доларів США, а наступна частина неправомірної вигоди у сумі 300 000,00 доларів США має бути надана після прийняття відповідного судового рішення.

За таких обставин, ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 та інші невстановлені особи, керуючись єдиним умислом, діючи за попередньо змовою групою осіб, вимагали у ОСОБА_7 неправомірну вигоду у загальній сумі 1 030 000,00 доларів США (що становило 42 537 146,00 грн) за вплив на прийняття рішень суддями зі складу колегій Західного апеляційного господарського суду у справах № 914/386/24 та № 914/653/24 в інтересах ОСОБА_7 , а саме рішень про залишення без змін рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2024 у справі № 914/386/24, а також скасування рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 у справі № 914/653/24, та за вчинення інших дій, пов`язаних з використанням наявної влади, службового становища, зв`язків та знайомств, направлених на забезпечення прийняття вказаних судових рішень. При цьому вони висловили обіцянку здійснити вплив на прийняття вказаних судових рішень за надання відповідної неправомірної вигоди. Окрім того, 06.11.2024 ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 та інші невстановлені особи одержали першу частину неправомірної вигоди у розмірі 75 000 доларів США.

30.12.2024 Вища рада правосуддя надала згоду на утримання під вартою судді у відставці ОСОБА_4 (рішення № 3741/0/15?24) (т. 4 а.с. 56).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2024 (справа № 991/14343/24) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 30 280 000 гривень та у разі внесення застави покладено на нього визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також будь?якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вищевказаному кримінальному провадженні (крім своїх захисників, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю (т. 2 а.с. 220).

02.01.2025 за ОСОБА_4 внесена визначена судом застава, у зв`язку з чим його звільнено з?під варти та покладено визначені судом обов`язки строком на два місяці, тобто до 02.03.2025 (т. 2 а.с. 244).

06.02.2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (справа № 991/696/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 09.06.2025 (т. 2 а.с. 253).

До закінчення дії зазначених вище обов`язків прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку їх дії у порядку ст. 199 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (серед інших рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Системний аналіз положень ст. 17, ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 94 та ч. 1, 2 ст. 368 КПК України свідчить про те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання стосовно доведеності / не доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації її діяння відповідно до закону України про кримінальну відповідальність (КК України), позаяк вони підлягають вирішенню за результатами судового розгляду по суті обвинувального акта.

На цій стадії кримінального провадження слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів визначає, чи є вірогідною причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (за стандартом «обґрунтованої підозри»), щоб продовжити застосування до неї запобіжного заходу.

У якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення прокурор долучив до клопотання, зокрема:

(1) протоколи допитів свідка ОСОБА_7 від 14.10.2024, 17.10.2024, 31.10.2024, 03.11.2024, 09.11.2024, 17.11.2024, 20.11.2024, 01.12.2024 з додатками, за змістом яких під час неодноразових зустрічей ОСОБА_18 , ОСОБА_4 обіцяли за неправомірну вигоду здійснити вплив на суддів Західного апеляційного господарського суду за прийняття рішень на користь ОСОБА_7 , у зв`язку з чим останній у заздалегідь обумовленому порядку передав частину неправомірної вигоди у сумі 75 000 доларів США ОСОБА_20 (т. 2 а.с. 89, 96, 102, 107, 111, 120, 126, 139);

(2) протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтролю особи, візуального спостереження) від 05.11.2024, 15.11.2024, 02.12.2024, у яких відображені відомості про перебіг та зміст розмов між ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 по телефону та під час зустрічей 16.10.2024, 19-21.10.2024, 23-25.10.2024, 27-28.10.2024, 31.10.2024, 02.11.2024, 04-06.11.2024, 11.11.2024, 14-21.11.2024, зокрема стосовно вирішення питань з судовими рішеннями, розміру неправомірної вигоди та необхідність її передачі через ОСОБА_20 .

Також у протоколах зафіксовані обставини перебігу 05.11.2024 та 06.11.2024 зустрічей ОСОБА_7 з ОСОБА_20 у приміщенні Львівського національного університету ім. І. Франка та передачі останньому першої частини неправомірної вигоди (т. 3 а.с. 1, 18, 32, 57, 120, 122);

(3) протокол огляду та вручення ОСОБА_7 заздалегідь ідентифікованих грошових коштів у сумі 75 000 доларів США від 04.11.2024 (т. 3 а.с. 147);

(4) протоколи від 01.11.2024 та 03.11.2024, згідно з якими оглянуті та вручені ОСОБА_7 довідки, у яких наведені правові позиції, що можуть бути застосовані у справах № 914/653/24 та № 914/386/24, що перебувають у провадженні Західного апеляційного господарського суду (т. 3 а.с. 158, 163);

(5) протокол обшуку від 05.12.2024, що проведений за місцем проживання ОСОБА_20 , під час якого під підкладкою дивану було знайдено та вилучено три пакети з коштами в загальній сумі 17 100 доларів США, з яких 7 500 доларів США - заздалегідь ідентифіковані та 04.11.2024 вручені ОСОБА_7 .

Також під час обшуку ОСОБА_20 добровільно видав мобільний телефон, у якому встановлений обліковий запис « ОСОБА_27 » та месенджери «Whats App», «Viber», «Signal», «Telegram» В телефоні містилися контакти ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 і численні чати з ними, у яких наявні видалені повідомлення (т. 3 а.с. 178);

(6) протокол обшуку від 05.12.2024, що проведений за місцем проживання ОСОБА_12 , під час якого остання видала свій мобільний телефон, оглядом якого виявлено листування з абонентами під назвою « ОСОБА_28 », « ОСОБА_29 » стосовно справи « Ескулаб ». Окрім того, у сейфі виявлено та вилучено 20 000 доларів США, що були заздалегідь ідентифіковані та 04.11.2024 вручені ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 189) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши відомості, які містяться в перелічених доказах, слідчий суддя вважає їх у сукупності достатніми для того, щоб у межах судового контролю, дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до інкримінованого злочину за тих обставин, що відображені у повідомленій йому підозрі, та про обґрунтованість останньої.

Щодо заявлених ризиків для кримінального провадження

Раніше згадувалося, що у своєму клопотанні прокурор стверджує про те, що на даний час продовжують існувати передбачені п. 1?5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду; знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - які обумовлюють необхідність продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо ризику переховування від органу досудового розслідування та / або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Надаючи оцінку тому, чи продовжує існувати ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 3692 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ст. 12 та приміткою до ст. 45 КК України віднесено до тяжкого корупційного злочину. Зазначене унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності чи від відбування покарання з випробуванням.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання. Їі треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (рішення у справі «W v. Switzerland»).

Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти (рішення у справі «Бессієв проти Молдови»).

З матеріалів справи слідує, що наразі ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) досяг 64-річного віку (т. 4 а.с. 31), а тому з огляду на визначений ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі на обвинуваченого не поширюються обмеження на перетин державного кордону в умовах діючого воєнного стану, що регламентовані Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

У період діючого правового режиму воєнного стану ОСОБА_4 перетинав державний кордон України (т. 4 а.с. 34).

Окрім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживав на території України, що наразі окупована.

Так, зі змісту рішення Вищої ради правосуддя від 30.12.2024 № 3741/0/15?24 слідує, що ОСОБА_4 . Указом Президента України від 06.03.2006 призначений на посаду судді Господарського суду Донецької області на п`ять років, постановою Верховної Ради України від 03.02.2011 обраний на посаду судді безстроково, постановою Верховної Ради України від 09.02.2012 обраний на посаду судді Львівського апеляційного господарського суду, Указом Президента України від 28.09.2018 переведений на посаду судді Західного апеляційного господарського суду. Рішенням Вищої ради правосуддя від 15.08.2024 № 2499/0/15?24 ОСОБА_4 звільнено з посади судді Західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (т. 4 а.с. 56).

Водночас, в клопотання про продовження строку дії обов`язків вказано, що підозрюваний у період з 1984 по 1994 роки працював у підрозділах внутрішніх справ, які розташовувались в Донецькій області, що не заперечувалось стороною захисту.

За таких обставин, зважаючи на трудовий досвід підозрюваного останній міг зберегти певні соціальні зв`язки на тимчасово окупованій території України (Донецька область).

Окрім того у власності останнього та його дружини наявне майно на тимчасово окупованих територіях України, а саме: (1) земельні ділянки у м. Красногорівка, Донецької області, в селищі Старомихайлівка, Донецької області; (2) житловий будинок в АДРЕСА_1 ; (3) квартира АДРЕСА_2 ; (4) квартира АДРЕСА_3 .

Вирішуючи щодо можливостей підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя також враховує відомості про його майновий стан.

Так, відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 на праві власності належать:

(1) квартира загальною площею 62,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (вартість на 22.05.2023 - 868 443 грн);

(2) житловий будинок загальною площею 253 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (вартість не вказано);

(3) земельних ділянки з такими кадастровими номерами:

- :06:001:0405 площею 0,1 га (вартість на 23.11.2018 - 80 000 грн);

- :06:001:0137 площею 0,15 га (вартість на 03.07.2020 - 98 761 грн);

- :06:001:0136 площею 0,15 га (вартість на 26.06.2020 - 102 258 грн);

- :06:001:0062 площею 0,1 га у с. Лелехівка Яворівського району Львівської області (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (вартість на 23.11.2018 - 80 000 грн) (т. 4 а.с. 50).

Так, згідно з інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_31 на праві власності належать:

(1) квартира загальною площею 112,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 (вартість на 14.02.2013 - 683 670 грн);

(2) місце для зберігання індивідуального автотранспорту № 10 загальною площею 13,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_7 (вартість на 26.02.2013 - 87 173 грн) (т. 4 а.с. 47).

Окрім того, відповідно до відомостей зазначених у декларації особи уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування при звільненні (за 01.01.2024 - 19.08.2024), поданій ОСОБА_4 05.09.2024, в останнього станом на кінець звітного періоду (19.08.2024) наявні такі грошові активи: (1) готівкові кошти у сумі 2 400 000 грн та кошти, розміщені на банківських рахунках, в сумі 44 370 грн, а про наявність грошових активів (які підлягають декларуванню) у його дружини ОСОБА_32 інформація у згаданій декларації відсутня (т. 4 а.с. 39).

Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб?платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, а також загальну суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, сума нарахованого доходу ОСОБА_4 у 2024 році (за перші три квартала) становить 3 375 270 грн (а загалом лише з 2019 по 2024 рік нараховано 16 596 705 грн) (т. 4 а.с. 35).

Також, підозрюваний має у власності легковий автомобіль «MERCEDES?BENZ S350CDI» 2010 року випуску (вартість на 01.08.2023 - 740 000 грн), а його дружина ОСОБА_33 має у власності легковий автомобіль «VOLKSWAGEN T-ROC» 2020 року випуску (вартість на 17.11.2020 - 763 355 грн) (т. 4 а.с. 54, 55).

Орім того у власності останнього та його дружини наявне майно на тимчасово окупованих територіях України, а саме: (1) земельні ділянки в м. Красногорівка, Донецької області, в селищі Старомихайлівка, Донецької області; (2) житловий будинок в АДРЕСА_1 ; (3) квартира АДРЕСА_2 ; (4) квартира АДРЕСА_3 .

У сукупності наведене свідчить про достатню фінансову спроможність підозрюваного, щоб забезпечити себе за кордоном.

Окрім того, згідно з матеріалами справи підозрюваний ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 (дійсний до 20.04.2027) (т. 4 а.с. 31).

Також, усупереч доводам захисту, сама по собі належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 , не виключає того, що підозрюваний, усвідомлюючи притягнення до кримінальної відповідальності та можливі негативні для нього наслідки, може вдатися до заходів, щоб уникнути їх маючи в розпорядженні фінансовий ресурс та вочевидь широке коло зв`язків, обумовлене займаними ним посадами судді та голови суду.

З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що співставлення у взаємозв`язку можливих негативних наслідків у результаті вирішення кримінального провадження із наявною у підозрюваного можливістю легально покинути територію України, не виключає існування на даний час ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, слідчий суддя, вважає неспроможними доводи сторони захисту щодо обтяжливості обов`язку носити електронний засіб контролю, з огляду на те, що стороною захисту не доведено, що застосування до підозрюваного електронного засобу контролю суттєво порушує нормальний уклад його життя, спричиняє значні незручності у його носінні або може становити небезпеку для його життя та здоров`я.

Побіжно, слідчий суддя звертає увагу, що у випадку необхідності медичного обстеження існує можливість контрольованого зняття електронного засобу контролю з урахуванням положень Порядку застосування електронних засобів контролю, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.06.2017 № 480.

Окрім цього, слідчий суддя критично сприймає твердження сторони захисту щодо надмірності обов`язку не відлучатися за межі Львівської області без дозволу детектива або прокурора, оскільки будь?яких переконливих доказів такої надмірності захистом не надано.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що натепер ризик переховування ОСОБА_4 не зменшився, не втратив свою актуальність та продовжує існувати. Тому доцільним є продовження релевантних цьому ризику обов`язків, що передбачені п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України: (1) прибувати до детектива, прокурора та суду за першою вимогою; (2) не відлучатись з Львівської області без дозволу детектива, прокурора; (3) повідомляти детектива та прокурора про зміну свого місця проживання та / або місця роботи; (4) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (5) носити електронний засіб контролю.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Оцінюючи продовження існування цього ризику слідчий суддя бере до уваги, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування (при цьому до 05.12.2024 гласні слідчі (розшукові) дії фактично не проводилися через специфіку документування відповідної протиправної діяльності), стороною обвинувачення зібрані не всі необхідні докази (у тому числі речі і документи).

Зокрема, при проведенні досудового розслідування для встановлення наявності або відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, наявна необхідність у виявленні та вилученні слідів вчинення кримінального правопорушення, у тому числі зафіксованих в електронній формі.

Окрім того, підозрюваний обізнаний у способах знищення інформації з електронних інформаційних мереж - додатків для відправлення та отримання миттєвих повідомлень, у зв`язку з чим наявні ризики знищення даної інформації за допомогою не виявлених та на даний момент не вилучених мобільних терміналів.

Водночас, стороною обвинувачення на цей час вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин отримання та подальшого переміщення неправомірної вигоди (в тому числі перевіряються обставини можливого приховування відповідних грошових коштів ОСОБА_4 ). Станом на час подання клопотання стороною обвинувачення так і не встановлене місце зберігання та відповідно не віднайдені усі грошові кошти, які передавались ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_4 ..

Про наявність наведеного ризику також свідчить те, що підозрювані обізнані про форми та методи досудового розслідування, вживали заходи до приховування протиправної діяльності, конспірації зустрічей (переважно у темну пору доби) та під час спілкування, з метою укриття своєї протиправної діяльності, використовували умові слова, вирази, змінювали телефони, а тому можуть продовжити вживати таких заходів для приховування чи спотворення речей і документів, які мають істотне значення у кримінальному провадженні. Дане підтверджується проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями.

На переконання слідчого судді, наведене вказує про те, що на даний час не зменшився передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик того, що підозрюваний може вдатися до знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Щодо ризику впливу на свідків та інших підозрюваних (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Аналізуючи доводи прокурора у цій частині, суд ураховує специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , що, як правило, характеризується латентністю та завуальованістю, а в даному випадку, за версією слідства, вчинений групою осіб, частина з яких наразі не встановлена.

Зазначене у сукупності з можливим зв`язками ОСОБА_4 , набутими у силу статусу та посад, що він обіймав, дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших підозрюваних, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ним показань, а відтак - і спотворення доказів у справі.

До того ж, згідно з наданими прокурором матеріалами на даний час слідством допитано троє свідків (т. 2 а.с. 89, 120?131, 145, 154) та, у силу визначеної ч. 2 ст. 184 КПК України вимоги ознайомлення підозрюваного з клопотанням про застосування запобіжного заходу та доданими до нього матеріалами, ОСОБА_4 обізнаний з фактом надання показань відповідними особами та з їх змістом, що лише підсилює ризик можливості незаконного впливу на конкретних свідків.

Водночас, у силу ч. 2 ст. 84 КПК України, показання свідків, як тих, що вже допитані під час досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні.

У силу засади безпосередності дослідження судом показань, яка передбачена ст. 23 КПК України, та відповідно до визначених у ст. 224 КПК України правил проведення допиту в суді, під час судового розгляду суд отримує показання усно шляхом допиту особи у судовому засіданні. Порушення зазначених імперативних вимог, як правило, має наслідком недопустимість як доказу відомостей, що містяться у відповідних показаннях.

Отже, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик учинення підозрюваним незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні вочевидь залишається інтенсивним. Тому, необхідним є продовження ОСОБА_4 обов`язку, регламентованого п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також з будь-якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 (окрім своїх захисників, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду).

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України)

На переконання слідчого судді, вказаний ризик також продовжує існувати, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 під час роботи на посаді судді Західного апеляційного господарського суду призначався головою цього суду, за рахунок чого міг набути широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, які він може намагатися використати, щоб перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином (шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності тощо).

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора про наявність цього ризику з огляду на таке.

До клопотання прокурора не додано доказів на підтвердження наявності підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити нові злочини. Таких доказів не надано прокурором під час розгляду клопотання в суді. З приводу ризику продовження скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що вчинення інкримінованого підозрюваному злочину наразі припинено у результаті діяльності правоохоронних органів.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали

Раніше згадувалося, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суд від 06.02.2025 (у справі № 991/696/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 09.06.2025 (т. 2 а.с. 253).

За твердженнями прокурора наразі для завершення досудового розслідування необхідно: завершити огляди вилучених мобільних телефонів, речей і документів; завершити проведення експертиз та отримати висновки судових експертиз звукозаписів; завершити проведення експертиз та отримати висновки комплексних судових комп`ютерно?технічних та телекомунікаційних експертиз; проаналізувати отримані висновки експертиз, оглянути мобільні телефони після їх повернення, у разі необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії за?для перевірки отриманої інформації; провести слідчі та інші процесуальні дії, спрямовані на відшукання решти переданої неправомірної вигоди; розсекретити матеріальні носії інформації, на підставі яких проведені негласні слідчі (розшукові) дії; оцінити зібрані під час досудового розслідування докази для прийняття відповідного процесуального рішення.

До того ж слідчий суддя враховує посилання прокурора про те, що протягом двох місяців (що охоплює строк дії попередньої ухвали) орган досудового розслідування: провів 30 обшуків, під час яких вилучені речі і документи, що потребують часу для здійснення їх огляду та аналізу; ініційовано розгляд 15 клопотань про арешт майна та інших заходів забезпечення кримінального провадження; допитано понад 10 осіб; призначено 16 судових експертиз.

Висновки

Сторона обвинувачення довела (і) наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а також (іі) збереження передбачених п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження строку дії кореспондуючих цим ризикам обов`язків, передбачених у п.1 - 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 194, 199, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бригидівка, Барського району, Вінницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , а саме:

- прибувати до детектива, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з Львівської області без дозволу детектива, прокурора;

- повідомляти детектива та прокурора про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також з будь-якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 (окрім своїх захисників, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду);

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , до 28.04.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1