Справа № 164/734/25
п/с 1-кп/164/176/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000392 від 21 грудня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 5 серпня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік; вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК, ст. 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнена 16 серпня 2022 року по відбуттю строку покарання; вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 9 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 357 КК, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року звільнення від відбування призначеного покарання було скасовано та направлено для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше судимою вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 9 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 357 КК, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не стала і повторно вчинила новий тяжкий умисний корисливий злочин.

Так, 15 грудня 2024 року, біля 23 години 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року „Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року „Про затвердження Указу Президента України „Про введення воєнного стану в Україні, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку, востаннє Указом Президента України „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України № 4220-ІХ від 15 січня 2025 року „Про затвердження Указу Президента України „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, шляхом відкривання вхідних дверей за допомогою ключа, проникла в приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала бензопилу „STIHL MS 230, вартістю 7833 гривень 33 копійки, яка належала ОСОБА_6 , чим завдала потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення майна ОСОБА_6 на загальну суму 7833 гривень 33 копійки, поєднане з проникненням у житло, повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування кримінального провадження 26 березня 2025 року між начальником Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000392, та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зобов`язувалася співпрацювати з Маневицьким відділом Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області та іншими правоохоронними органами у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з метою викриття та виявлення відомих їй правопорушень. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди, що знайшло підтвердження в судовому засіданні, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншоїі призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Виходячи з вищевикладеного, з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судової експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід скасувати арешт на наступні речові докази: бензопилу „STIHL MS 230 та річ-мішок, книжку з гарантійного сервісного обслуговування, інструкцію з експлуатації бензопили „STIHL MS 230.

Речові докази: бензопилу „STIHL MS 230 та річ-мішок, книжку з гарантійного сервісного обслуговування, інструкцію з експлуатації бензопили „STIHL MS 230 слід передати власнику ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 124, 174, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2025 року, укладену між начальником Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000392 від 21 грудня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання - 5 (п?ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 9 травня 2024 року - 1 (один) місяць позбавлення волі і остаточно визначити до відбування 5 (п?ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахувати з 18 березня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п?ять) гривень 65 копійок судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт на бензопилу „STIHL MS 230 та річ-мішок, книжку з гарантійного сервісного обслуговування, інструкцію з експлуатації бензопили „STIHL MS 230.

Речові докази: бензопилу „STIHL MS 230 та річ-мішок, книжку з гарантійного сервісного обслуговування, інструкцію з експлуатації бензопили „STIHL MS 230 - передати власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1