Справа № 487/6460/24
Провадження № 1-кс/487/6951/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001198 від 25.07.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001198 від 25.07.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

У клопотанні заявник вказав, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.07.2024 року було накладено арешт на вилучений в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманого 25.07.2024 о 23.00 год. в порядку ст. 208 КПК України, мобільний телефон «Nokia», моделі «RM-1173», іmеі: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 . Оскільки прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому, на думку заявника, арешт з мобільного телефону має бути скасований.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження. Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п. 22 ч.1 ст.3 КПК України судом є місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 3 ч.1 п.18 КПК України до повноважень слідчого судді відноситься здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Із аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що повноваження слідчого судді поширюються на вирішення питань, які виникають під час досудового розслідування.

Після завершення досудового розслідування всі питання, в тому числі і клопотання щодо вирішення долі речових доказів розглядаються судом в загальному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Частиною першою статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження, серед іншого, закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0001198 від 25.07.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

30.07.2024 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу, якою було накладено арешт на мобільний телефон «Nokia», моделі «RM-1173», іmеі: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 , вилучений в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був затриманий 25.07.2024 о 23.00 год. в порядку ст. 208 КПК України.

Постановою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 від 13.08.2024 року кримінальне провадження №0001198 від 25.07.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна заявник посилається на те, що оскільки прокурором прийнято рішення про закриття вказаного вище кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , арешт на його майно має бути скасований.

Разом з цим, за повідомленням прокурора у кримінальному провадженні прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва за вх. №42370 від 20.12.2024 року кримінальне провадження №0001198 розглянуто судом з постановленням 18.11.2024 вироку відносно ОСОБА_5 .

Статтею 100 КПК України визначений порядок вирішення питання щодо речових доказів.

Так, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вище вказаної норми доля речового доказу у кримінальному провадженні, яке уже розглянуто судом, не може бути вирішена слідчим суддею.

Згідно з п. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Оскільки питання щодо можливості повернення клопотання про скасування арешту майна, яке не підлягає розгляду слідчим суддею, не врегульовано положеннями КПК України, слідчий суддя вважає можливим застосувати схожі за своєю суттю положення ч. 2 ст. 304 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає поверненню, оскільки воно не підлягає розгляду слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 3, 26, 100, 371, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001198 від 25.07.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1