Справа № 161/27/25
Провадження № 1-кп/161/483/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 березня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представників потерпілого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_10 ,

представника Луцького РВ з питань пробації- ОСОБА_11 ,

представника сектору ювенальної превенції

Луцького РУП ГУНП у Волинській області - ОСОБА_12 ,

психолога - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002129, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 02.01.2025 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з неповною середньою освітою, студента І курсу Луцького вищого професійного училища будівництва та архітектури, неодруженого, не працюючого, не судимого;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 21 червня 2024 року близько 23.00 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування автомобілями та достатніх навичок водіння, здійснюючи рух другорядною автодорогою вулиці Будівельної у напрямку до перехрестя з головною автодорогою вулиці Технічної, яка має одну смугу руху у напрямку до с. Боратин Луцького району та дві смуги руху у напрямку до вул. Дубнівської м. Луцька, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, передчасно виїхав на головну дорогу з наміром виконання повороту ліворуч до вул. Дубнівської м. Луцька, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, у зв`язку з чим не надав переваги у русі водію мотоцикла «HARLEY-DAVIDSON» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , який наближався до перехрещення проїзних частин головною дорогою, рухаючись прямо у напрямку с. Боратин Луцького району, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 492 від 31.07.2024 потерпілому ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з закритими переломами ребер, що супроводжувалась пневмотораксом, гемотораксом та забоєм правої легені IV ст; травматичного розриву печінки та парієтальної очеревини малого тазу з внутрішньочеревною кровотечею та закритого багатоуламкового перелому кісток тазу з порушенням цілісності тазового кільця, що супроводжувався великою заочеревинною гематомою малого тазу, забоєм сечового міхура, гематурією та гематомою калитки, з травматичним шоком, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя; переломи ключиці, лопатки та променевої кістки - відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров?я; різана рана правої вушної мушлі - до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров?я.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення неповнолітнім ОСОБА_4 п.2.1 (а), п.2.3 (б), п.10.1, п.16.11 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

- в порушення вимог п. 2.1. а) Правил дорожнього руху України він не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- в порушення вимог п. 2.3. б) Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, відволікся від керування транспортним засобом;

- в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України не переконався перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам;

- в порушення вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України не надав дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напряму їх подальшого руху.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 (в присутності законного представника ОСОБА_6 та психолога) свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті, визнав повністю. Цивільний позов закладу охорони здоров`я, за погодженням із законним представником, визнав повністю, цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнав частково (про що подано письмові заперечення). Суду дав показання, що 21 червня 2024 року у вечірню пору, не маючи посвідчення водія та без дозволу батьків, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf». Здійснюючи рух другорядною дорогою, не надав переваги мотоциклісту, який рухався головною дорогою. Вчинив такі дії, оскільки спочатку вважав, що такий маневр буде безпечним, однак помилився, сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій мотоцикла отримав тілесні ушкодження. На місце події відразу викликали працівників поліції та швидку допомогу, а також приїхала його мама. Деталей події не пам`ятає, однак ствердив, що під час відтворення ним усе було показано на місці. У вчиненому зі слів розкаюється, однак з потерпілим жодного разу не зустрічався, вибачення у нього особисто не просив, з останнім розмовляла лише його мама. Просив суворо його не карати.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що про обставини дорожньо-транспортної пригоди вона дізналась після того, як вона сталась. Дозволу використовувати автомобіль сину не давали, він хотів допомогти та просто його помити. У вчиненому син розкаюється, не просив особисто вибачення у потерпілого, можливо, через побоювання зустрічі з потерпілим. Чому цього не зробив під час зустрічі у суді пояснити не може. Витрати на лікування потерпілому нею було відшкодовано у сумі 49 000 грн., згідно чеків та квитанцій, що надав потерпілий. Цивільний позов закладу охорони здоров`я вони визнають повністю, цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнають частково та, з врахуванням їх тяжкого матеріального становища, просили задовольнити його у сумі 50 000 грн.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_10 та представник сектору ювенальної превенції ОСОБА_12 , кожен зокрема, пояснили, що неповнолітній на відповідних обліках не перебував, як по місцю проживання, так і по місцю навчання характеризується позитивно, для його розвитку та виховання батьками створені належні умови. Вважають, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання, що 21 червня 2024 року у вечірню пору повертався додому мотоциклом марки «HARLEY-DAVIDSON», рухався головною дорогою з вулиці Дубнівської у напрямку с. Боратин Луцького району. Бачив, як по другорядній дорозі їхав автомобіль, який не гальмуючи, відразу перед ним виїхав на головну дорогу. Він намагався застосувати екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалось. Внаслідок цього він отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований, де перебував на лікуванні та реабілітації протягом 2 місяців. Під час лікування йому було проведено кілька операцій, весь літній період він провів у лікарняному закладі, його сім`я від цього страждала, наслідки ДТП для нього відчутні і зараз, внаслідок чого йому спричинено моральної шкоди, яку оцінює у 500 000 грн. Мама обвинуваченого відшкодувала 49 000 грн, згідно квитанцій, на препарати та спеціальні пластини. Вважає, що у діях обвинуваченого відсутнє щире каяття, оскільки він жодного разу перед ним не вибачився. Щодо призначення міри покарання покладався на рішення суду, зазначаючи, що таке покарання повинно бути справедливим і достатнім для розуміння обвинуваченим тяжкості скоєного діяння. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримав, просив задовольнити, окрім того просив вирішити питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Винуватість неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, окрім зазначених вище доказів, стверджується також письмовими доказами у справі.

Так, з протоколу огляду місця події від 22.06.2024 (із фототаблицями) вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулась в с.Рованці, на перехресті автодоріг вулиць Технічної та Будівельників, навпроти будинку №4 по вул.Технічній. Під час проведення даної слідчої дії зафіксовано слідову інформацію, пошкодження кожного із транспортних засобів.

Місцевість, де відбулась дорожньо-транспортна пригода додатково оглядалась слідчим, проводились відповідні заміри, що відображено у протоколі огляду від 24.06.2024.

З протоколів огляду речей від 24.06.2024, від 03.07.2024 вбачається наявність відеозаписів з камер відеоспостережень, встановлених в с.Рованці, вул.Технічна, 5 та вул.Технічна, 2, де зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди 21.06.2024 в с.Рованці на перехресті автодоріг вулиць Технічної та Будівельників.

Відеозаписи, зафіксовані на DVD диски, постановами слідчого від 24.06.2024, від 03.07.2024 визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З висновку судово-медичної експертизи № 492 від 31.07.2024 вбачається, що ОСОБА_7 з 21.06.2024 по 02.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні ургентної хірургії з діагнозом: «Політравма. Відламковий перелом с/З правої ключиці зі зміщенням. Поперечний підостьовий перелом лопатки справа. Багатовідламковий перелом дистального метаепіфіза променевої кістки справа зі зміщенням та наявністю в/суглобового фрагмента. ЗТГК. Закритий перелом І-VIII ребер справа, ІІ-VІ подвійні. Правобічний пневмоторакс. Двобічний гемоторакс. Забій правої легені ІVст. Травматичний розрив печінки та парієтальної очеревини малого тазу. Внутрішньочеревна кровотеча. Велика заочеревинна гематома малого тазу. Закритий багатоуламковий перелом кісток тазу з порушенням цілісності тазового кільця. Забій сечового міхура. Гематурія. Гематома калитки. Різана рана правої вушної мушлі. Травматичний шок.» З 02.07.2024 по 19.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у відділеннях малоінвазивної хірургії та ВАІТ.

Встановлені тілесні ушкодження утворились від дії чи взаємодії із тупим, твердим предметом (предметами), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відмічені, цілком вірогідно при обставинах дорожньо-транспортної пригоди.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з закритими переломами ребер, що супроводжувалась пневмотораксом, гемотораксом та забоєм правої легені IV ст; травматичного розриву печінки та парієтальної очеревини малого таза з внутрішньочеревною кровотечею та закритого багатоуламкового перелому кісток тазу з порушенням цілісності тазового кільця, що супроводжувався великою заочеревинною гематомою малого таза, забоєм сечового міхура, гематурією та гематомою калитки, з травматичним шоком, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя; переломи ключиці, лопатки та променевої кістки - відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров?я; різана рана правої вушної мушлі - до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров?я.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/103-24/8576-ІТ від 23.07.2024 зіткнення автомобіля марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 змотоциклом марки «HARLEY-DAVIDSON» р.н.з. НОМЕР_2 відбулось на правій смузі руху автодороги в напрямку на с.Боратин.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/103-24/13919-ІТ від 14.11.2024 в момент первинного контакту взаємодіяли передня ліва частина автомобіля марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 та передня частина мотоцикла марки «HARLEY-DAVIDSON» р.н.з. НОМЕР_2 , при цьому, поздовжня вісь мотоцикла розміщувалась під кутом приблизно 80+_5 градусів (за рухом годинникової стрілки) відносно поздовжньої осі автомобіля.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди були повністю відтворені, проведені відповідні виміри, заміри під час проведення слідчого експерименту 24.10.2024 за участю неповнолітнього обвинуваченого, його законного представника та захисника, потерпілого та його представників (зауваження від жодного із учасників не надходили).

Згідно висновку судової комплексної інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/103-24/15133-ІТ від 18.12.2024 у заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1, 16.11 ПДР, а також вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», згідно з яким перед початком виконання виїзду на головну дорогу переконатись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та дати дорогу мотоциклу «HARLEY-DAVIDSON», який рухався по головній дорозі.

У заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоцикла марки «HARLEY-DAVIDSON» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР, згідно з яким в момент виявлення небезпеки для руху, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

У заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоцикла марки «HARLEY-DAVIDSON» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf» шляхом застосування екстреного гальмування, з заданого моменту виникнення небезпеки для руху.

У заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, дії водія автомобіля марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР, а також вимогам дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Зіткнення автомобіля марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 з мотоциклом марки «HARLEY-DAVIDSON» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , відбулось на правій смузі руху автодороги, в напрямку руху транспортних засобів на с.Боратин, у місці осипу грунту та концентрації сколу фарби.

У заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав би технічну можливість запобігти зіткнення з мотоциклом «HARLEY-DAVIDSON», при дотриманні вимог ПДР.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні (за клопотанням учасників) обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено винуватість неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому неповнолітньому ОСОБА_4 суд вважає, що покарання має сприяти саме виправленню та перевихованню, а тому, слід зважити та врахувати його особу, суспільну небезпечність вчиненого, його особисте відношення до вчиненого, життєві обставини та коло його спілкування. При цьому, суд розглядає насамперед можливість застосування до неповнолітнього покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки такий вид покарання як позбавлення волі щодо неповнолітніх, слід застосовувати лише у виключних випадках, коли всі інші більш м`які засоби впливу не дадуть можливості досягти мети кримінального покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд, за наслідками судового розгляду, відносить вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди та повне визнання винуватості.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Одночасно суд не відносить до обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття, оскільки, відповідно до сталої практики Верховного Суду основною формою прояву щирого каяття є повне визнання своєї вини та правдива розповідь про всі відомі обставини вчиненого злочину. Щире каяття повинно ґрунтуватись на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Така правова позиція відображена у постанові Верховного суду від 30.10.2018 (справа №559/1037/16к).

Так, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення не дав детальних та вичерпних показань (зазначаючи про те, що не пам`ятає основних моментів скоєння ДТП: ні місця зіткнення, ні того, чи гальмував перед виїздом на головну дорогу, а також за скільки метрів він бачив світло фар мотоцикла), жалю з приводу своєї поведінки не висловив, жодниз заходів для виправлення ситуації особисто не вжив, вибачення особисто у потерпілого не просив, не висловлював жалю з приводу вчиненого, а фактично висловив позицію щодо вибачення лише в ході судового розгляду на пропозицію суду, тому у його діях відсутнє саме «щире каяття».

Неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, однак вину визнав повністю, він є неповнолітньою особою, по місцю навчання у школі характеризувався виключно позитивно, є студентом Луцького вищого професійного училища будівництва та архітектури, де також характеризується позитивно, виховується у повноцінній родині, яка є багатодітною та характеризується також виключно позитивно, умови його проживання задовільні, що стверджується актом обстеження умов проживання, зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, згідно матеріалів досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, що дає підстави вважати, що виправлення неповнолітнього можливе без ізоляції від суспільства, він не становить небезпеки для суспільства, потерпілому відшкодовані витрати на лікування, що підтверджено поданими розписками та відсутністю таких вимог у поданій ним позовній заяві, останній щодо міри покарання покладався на розсуд суду, не наполягаючи на його позбавленні волі, обвинувачений не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, тому суд призначає йому покарання, що визначене санкцією ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням положень ст.75, 104 КК України (з визначенням мінімального іспитового строку), з покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України (необхідність покладення яких встановлена в судовому засіданні).

Призначаючи неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, суд, незважаючи на відсутність у нього у даний момент такого права, виходив із наступного.

Згідно з положеннями ст. 55 КК у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Так, призначене судом покарання має бути законним, справедливим та обґрунтованим, а також достатнім і необхідним для виправлення особи та запобігання новим кримінальним правопорушенням. Зважаючи на підвищену суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який керував транспортним засобом не маючи достатніх теоретичних та практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, вірогідність при цьому, настання ДТП є значно вищою, що і відбулось у даному конкретному випадку, а тому застосування такого додаткового покарання є доцільним та необхідним. Аналогічна правова позиція відображена і в постанові об`єднаної палати ККС ВС від 04.09.2023 (справа №702/301/20).

На думку суду, обрана міра покарання щодо неповнолітнього обвинуваченого, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

З п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» №5 від 16.04.2004 року при вирішенні питань про відшкодування збитків, заподіяних злочинними діями неповнолітніх, суди повинні керуватись відповідними положеннями чинного ЦК України.

Зважаючи на те, обвинувачений є неповнолітнім, не працює, самостійного заробітку або майна не має, оскільки протилежного в судовому засіданні не наведено, тому, відповідно до вимог ст.1179 ЦК України, відшкодування завданих ним збитків суд покладає на його законного представника.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1206 ЦК України цивільний позов КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» до неповнолітнього ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_6 задовольнити повністю, стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 в користь КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» 130 887 (сто тридцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн 16 (шістнадцять) коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1167, 1179 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково, стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн та 10 000 (десять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан як обвинуваченого, який є неповнолітнім та не має самостійного заробітку, так і дохід його багатодітної родини, який є зовсім незначним, що підтверджено поданими суду документами, при цьому, враховує відшкодування матеріальної шкоди в добровільному порядку в сумі 49 000 грн та виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках, а тому вважає, що визначена судом сума її відшкодування потерпілому, буде достатньою сатисфакцією.

Витрати на правову допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн., які підлягають стягненню, підтверджуються поданими документами: квитанцією 1-22/10/24 від 22.10.2024, актом виконаних робіт від 22.10.2024, додатком №1 до договору від 05.03.2025.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити та повернути за належністю законним володільцям та у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, слід покласти на законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 , оскільки, як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній не має самостійного заробітку (зокрема, витрати за проведення наступних експертиз: судової інженерно-транспортної №СЕ-19/103-24/8576-ІТ від 23.07.2024 3029, 12 грн; судової інженерно-транспортної №КСЕ-19/103-24/8816-ІТ від 10.07.2024 4543, 68 грн; судової інженерно-транспортної №СЕ-19/103-24/13919-ІТ від 14.11.2024 9550, 80 грн; судової комплексної інженерно-транспортної №СЕ-19/103-24/15133-ІТ від 18.12.2024 -12734, 40 грн)

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 24.06.2024, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1206 ЦК України цивільний позов КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» до неповнолітнього ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_6 задовольнити повністю, стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 в користь КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» 130 887 (сто тридцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн 16 (шістнадцять) коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1167, 1179 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково, стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн та 10 000 (десять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Речові докази:

-автомобіль марки «Volkswagen Golf» р.н.з. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання на спеціальний майданчик ЦЗ ГУНП у Волинській області повернути за належністю власнику ОСОБА_14 ;

-мотоцикл «HARLEY-DAVIDSON» р.н.з. НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання власнику залишити за належністю ОСОБА_15 ;

-відеозаписи з відеокамер, що встановлені за адресою: с.Рованці, вул.Технічна, 5 та вул.Технічна, 2 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 в доход держави 29 858 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) судових витрат у справі за проведення експертиз.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 24.06.2024 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1