Справа№534/2718/24
Провадження №1-кп/534/311/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000549 від 31.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зачепилівка Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 28 серпня 2024 року в період часу з 07 год 30 хв. по 09 год 00 хв. прибув на перший поверх приміщення під`їзду №5 будинку АДРЕСА_2 , де побачив візок марки EL Camino X4, який стояв у коридорі загального користування, котрий належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», строк дії якого неодноразово продовжувався, діяв на момент вчинення правопорушення та діє по теперішній час, з приміщення коридора загального користування під`їзду №5 будинку АДРЕСА_2 з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку дитячого візочка марки EL Camino X4 сірого кольору вартістю 5526,90 грн.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5 526 грн 90 коп.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливість обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалами з приводу речових доказів.

Обвинувачений та його захисник погодилися з думкою прокурора щодо порядку розгляду справи без дослідження доказів на підтвердження фактичних обставини справи, які не заперечували.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення визнаних обставин.

Ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та правильно розумів зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та тих, що стосуються речових доказів. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, кваліфікації його дій, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено правові наслідки розгляду матеріалів за спрощеною процедурою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначене кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, не заперечував щодо об`єму та вартості майна, яким заволодів. Свій вчинок засуджує та щиро кається.

Захисник обвинуваченого просив звернути увагу суду на наявність обставин, що пом`якшують покарання та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, враховуючи, що ОСОБА_4 стає на шлях виправлення.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали з приводу речових доказів, уважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч.4 ст. 185 КК України.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Судом встановлено дві обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з 2017 року.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК України);

- наслідки та обставини вчиненого злочину;

- особу винного - його вік, сімейний стан, неперебування на обліку у лікаря-нарколога, відсутність заробітку;

- обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання;

- відсутність судимостей.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі характеризуючі дані на особу, урахувавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд уважає, що є всі підстави призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі строком на 5 років, що є необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування положень статей 69 та 69-1 КК України суд не знаходить.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), а також те, що обвинувачений каявся та визнав свою вину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням зі встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого. Перебування обвинуваченого на волі під наглядом органу пробації під час встановленого судом іспитового строку, на думку суду, не створить значної суспільної небезпеки.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається, зважаючи на застосування судом ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у справі дитячий візочок марки EL Camino X4 залишити володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1