Справа № 196/1297/24
№ провадження 1-кп/196/18/2025
УХВАЛА

13 березня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На стадії досудового розслідування по даному кримінальному провадженню на підставі ухвали слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до25 жовтня 2024 року, із визначенням розміру застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680,00 грн. У подальшому ухвалами Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 р., від 03.12.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 р. обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме по 23 березня 2025 року включно, із визначенням розміру застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки ризики, які існували на момент обрання та продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході обвинувачений може переховуватися від суду, щоб уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, суд вважає заявлене клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

При обранні та продовженні строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом було встановлено, зокрема, наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, щоб уникнути від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може не дотриматися покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, є ризики, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що само по собі може стимулювати обвинуваченого до переховування від суду. Міцних соціальних зв`язків немає, не одружений, дітей немає, не працює та не навчається, не має офіційних джерел існування, зареєстрований та проживає у м.Слов`янськ Донецької області, знає контактну інформацію щодо потерпілої.Крім того, раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого повторно з корисливого мотиву у період іспитового строку.

Вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слід врахувати також практику Європейського суду з прав людини. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд враховує, що дані обставини, які стали підставою для обрання та продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено.

З моменту постановлення ухвали слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 р. про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в подальшому ухвал Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 р., від 03.12.2024 р., від 23.01.2025 р. про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по цей час не змінились будь-які обставини та не зменшилися ризики того, що обвинувачений не буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На даній стадії процесу відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на більш м`який.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що двохмісячний строк продовження тримання під вартою обвинуваченого спливає 23 березня 2025 року, судовий розгляд справи не закінчений і відсутні підстави для зміни на даній стадії процесу обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, то суд з урахуванням вищевикладених обставин вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 11 травня 2025 року включно.

Разом з тим, керуючись вимогами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, суд вважає можливим при продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави з урахуванням розміру визначеного ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 р. у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 грн. Такий розмір є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 182, 183 КПК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого; обставини, характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, даних про його особу та вищенаведені ризики, суд вважає за необхідне визначити останньому заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Підстав для зменшення розміру застави суд не вбачає.

Окрім цього, внаслідок наявності доведених ризиків суд вважає, що у випадку внесення застави на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу обвинувачуваному за ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 11 травня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят грн.), після внесення якої ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст.202 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (реквізити: одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26239738, банк отримувача: ДКСУ в м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: за кого (ПІБ) та номер справи або частка майна такого).

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на вказаний розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця тримання під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» Міністерства юстиції України для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали і в той же строк.

Суддя ОСОБА_1