Справа № 461/2454/25
Провадження № 1-кс/461/1935/25
УХВАЛА

31.03.2025 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій, окрім питань процесуального характеру, просить:

- постанову про відмову в задоволенні клопотання про долучення матеріалів до кримінального провадження та проведення токсикологічної експертизи біологічних зразків сечі ОСОБА_5 від 26 березня 2025 року по кримінальному провадженні №0000110 від 29.01.2024 р. за підозрою ОСОБА_5 за ч.3 ст.286-1 КК України, винесену заступником начальника ВРСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4 - скасувати;

- зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000110 долучити матеріали до кримінального провадження, що стосуються вилучення з КП "Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради" (на даний час - Шептицької міської ради), що по вул.Івасюка,2 м.Червоноград (Шептицький) Львівської області біологічних зразків сечі ОСОБА_5 наданих нею о 02 годині 43 хвилини 29 січня 2025 року на підставі скерування працівників поліції для визначення наявності стану алкогольного сп`яніння та провести токсикологічну експертизу біологічних зразків сечі ОСОБА_5 наданих нею о 02 годині 43 хвилини 29 січня 2025 року, згідно клопотання адвоката ОСОБА_3 від 25 березня 2025 року.

Подану скаргу адвокат мотивує тим, що ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 29.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України. За обставинами справи, 28 січня 2024 року близько 22 години 35 хвилин на вул. Б.Хмельницького м.Червонограда Львівської області (тепер м. Шептицького), відбулася ДТП за участі автомобіля «Audi А6» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок якої загинула пасажир ОСОБА_7 та тілесні ушкодження отримали обидва водії і пасажир ОСОБА_8 . 08 березня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується те, що вона порушила правила дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

В ході ознайомлення із матеріалами кримінального провадження стороною захисту було виявлено відеофайл знятий на портативний відеореєстратор (бодікамеру) поліцейського «01805@375210» та «01805@430210» о 02 годині 43 хвилини 29 січня 2025 року на якому зафіксовано як ОСОБА_5 в приміщенні приймального покою КП "Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради" (на даний час - Шептицької міської ради), що по вул.Івасюка,2 м.Червоноград (м. Шептицький) Львівської області надає свої біологічні зразки сечі для визначення стану сп`яніння на підставі скерування працівників поліції.

Також, встановлено, що органом досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження №0000110 від 29.01.2024 року не долучено до матеріалів справи будь-яких документів (в тому числі і постанови про призначення судової токсикологічної експертизи та висновку судової токсикологічної експертизи) стосовно наданих ОСОБА_5 біологічних зразків сечі.

25 березня 2025 року скаржником, в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , подано заступнику начальника ВРСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування, клопотання про долучення матеріалів до кримінального провадження та проведення токсикологічної експертизи біологічних зразків сечі ОСОБА_5

26 березня 2025 року заступник начальника ВРСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 своєю постановою відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання.

Скаржник вважає, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання адвоката є формальною та немотивованою, не містить посилання на положення КПК України, які аргументують підстави відмови, відтак винесена в порушення вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України.

Отже, скаржник вважає, що слідчий ОСОБА_4 , всупереч вимогам закону, не навів у постанові обґрунтованих доводів, на підставі яких він відмовив у задоволенні клопотання адвоката про призначення судової експертизи, не надав наведеним доказам належної оцінки для прийняття відповідного процесуального рішення.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів наведених у ній.

Слідчий ОСОБА_4 скаргу заперечив, вказавши, що оскаржуване процесуальне рішення є законними та відповідає встановленим процесуальним положенням, а тому просив відмовити у задоволенні скарги. Зокрема, слідчий вказав, що матеріали кримінального провадження містять належні докази, які фіксують стан підозрюваної в момент ДТП, а ті біологічні матеріали на які вказує сторона захисту органом досудового розслідування не витребовувались, не відбирались і не отримувались.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до наступних висновків, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів.

Слідчим суддею встановлено, що ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 29.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона порушила правила дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6

25 березня 2025 року скаржником, в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , подано заступнику начальника ВРСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування, клопотання про долучення матеріалів до кримінального провадження та проведення токсикологічної експертизи біологічних зразків сечі ОСОБА_5

26 березня 2025 року заступник начальника ВРСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 своєю постановою відмовив у задоволенні вище вказаного клопотання.

Серед мотивів наведених у постанові зазначено наступне.

Взірці сечі ОСОБА_5 , які вона здавала 29.01.2024 року близько 02:43 год будучи в приміщенні Червоноградської міської лікарні були здані за скеруванням лікарів для проведення загального аналізу та встановлення діагнозу ОСОБА_5 оскільки у вказаній лікарні вона була госпіталізована з тілесними ушкодженнями отриманими внаслідок ДТП. Судова токсикологічна експертиза по вказаних зразках не проводилась, оскільки проведено загальний аналіз сечі та результати проведення загального аналізу містяться у медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_5 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене 13.03.2025, а тому проведення будь-яких слідчих дій та призначення судових експертиз неможливе.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Під час досудового розслідування клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч. 1 ст. 220 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно положень статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Отже наведені положення визначають повноваження слідчого, зокрема вказують на те, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Також наведені положення встановлюють види процесуальних документів та рішень, які постановляються слідчим та вимоги до них.

Оцінюючи доводи скаржника та слідчого, також виходжу з наступного.

Вмотивованість процесуального рішення це фактичне відображення належних мотивів та обґрунтувань даного рішення у його змісті. Зокрема, процесуальне рішення повинно містити відомості про доводи та міркування учасників кримінального провадження, їх оцінку та врахування або відхилення, на підставі конкретно визначених мотивів та доказів, обґрунтування прийняття (врахування) та відхилення доказів і доводів на які посилається заявник, норми права, які застосовані при розгляді клопотання, з наданням належної оцінки тому, чому ті чи інші правові норми та процесуальні положення мають бути застосовані у конкретній ситуації.

Вмотивованість процесуального рішення забезпечує дотримання принципу верховенства права, об`єктивності під час з`ясування обставин справи (оцінки доводів учасника провадження), дотримання основоположних прав та інтересів людини та громадянина під час кримінального провадження. У свою чергу, недотримання наведеної вимоги щодо наведення належних та достатніх мотивів у процесуальному рішенні може призвести до недотримання загальних засад кримінального процесуального законодавства.

З дослідженої слідчим суддею оскарженої постанови вбачається, що слідчий, відмовляючи у задоволенні клопотання, фактично виходив з того, що судова токсикологічна експертиза по вказаних стороною захисту зразках не проводилась, оскільки проведено загальний аналіз сечі та результати проведення загального аналізу містяться у медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_5 , а також з того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене 13.03.2025, тому проведення будь-яких слідчих дій та призначення судових експертиз неможливе.

Водночас, з дослідженого слідчим суддею клопотання захисника вбачається, що останній посилається на наявний у матеріалах кримінального провадження відеофайл, який фіксує надання підозрюваною біологічних зразків сечі у медичному закладі, а також вказує на відсутність у матеріалах кримінального провадження низки документів, зокрема постанови про призначення судової токсикологічної експертизи та матеріалів щодо наданих підозрюваною біологічних зразків.

Разом з тим, незважаючи на те, що на даний час матеріали кримінального провадження відкриті для сторони захисту, слідчий не вказує чому саме та на підставі яких доводів та доказів він прийшов до висновку про безпідставність клопотання. Фактично мотивувальна частина постанови містить дані про ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, посилання на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, а тому проведення будь-яких слідчих дій та призначення судових експертиз неможливе. Натомість, обґрунтованого та мотивованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання оскаржена постанова не містить.

Отже, зі змісту постанови вбачається, що слідчий не надав належну оцінку аргументам автора клопотання, зокрема щодо доцільності долучення біологічних зразків сечі підозрюваної та проведення експертного дослідження.

До повноважень слідчого судді статтею 303 КПК України віднесено розгляд скарг на окремі рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора. Наведений у статті 303 КПК України перелік таких рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя виходить з того, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому зобов`язувати останнього вчинити відповідну процесуальну дію пов`язану із збиранням доказів у справі у даному випадку та на цій стадії провадження не доцільно. Разом з тим, скасування постанови та зобов`язання слідчого повторно розглянути відповідне клопотання з врахуванням мотивів та обставин наведених у цій ухвалі буде належною сатисфакцією для забезпечення можливості сторони захисту реалізувати свої процесуальні права.

Враховуючи наведені вище доводи та мотиви, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25.03.2025 у кримінальному провадженні №0000110 від 29.01.2024.

Зобов`язати заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 розглянути повторно клопотання ОСОБА_3 від 25.03.2025 у кримінальному провадженні №0000 від 29.01.2024 про долучення до матеріалів кримінального провадження та проведення експертизи і повідомити автора клопотання у порядку та спосіб визначений Кримінальним процесуальним кодексом України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1