Справа № 366/2491/23
Провадження № 1-в/366/62/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2024 року Іванківський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання в.о. начальника Вишгородського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 вироку Іванківського районного суду Київської області від 20.12.2023 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Іванківського районного суду Київської області надійшло подання в.о. начальника Вишгородського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 вироку Іванківського районного суду Київської області від 20.12.2023 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Подання обґрунтовано тим, що на обліку Вишгородського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області з 05.02.2024 року перебуває громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 20.12.2023 року вироком Іванківського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 22.01.2024 року.

Згідно з вироком Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

09.08.2024 р. набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. №3886-ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якими внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції Закону № 3886-ІХ) (далі -КУпАП) відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Ч. 2 ст. 51 КУпАП визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023р. становив 3028 грн., 50 відсотків від його розміру ставили 1514 грн.

Зі змісту вироку Іванківського районного суду Київської області від 20.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, розмір завданого матеріального збитку в загальному склав 1 500 грн. Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір вартості викраденого майна становить менше 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачених санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На підставі викладеного та керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просили привести судове рішення стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 539 Кримінально процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до частин 1-2 статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Проте, нормами діючого КПК України не передбачено такої процесуальної дії, як «приведення судового рішення у відповідність до вимог закону». Більш того, орган пробації у поданні не конкретизує питання яке повинен вирішити суд у порядку частини 1 статті 537 КПК України.

Відтак, суд дійшов висновку, що подання представника Вишгородського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області є неналежним чином оформлені у відповідності до вимог ст. 537 КПК України, в частині визначення конкретного питання, яке повинен вирішити суд під час виконання вироку, а тому подання необхідно повернути для належного оформлення.

Суд звертає увагу, що орган пробації не позбавлений можливості повторного звернення до суду з таким клопотанням (поданням) після його належного правового обґрунтування та оформлення.

Керуючись ст.ст. 372, 532, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання в.о. начальника Вишгородського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення до вимог закону вироку Іванківського районного суду Київської області від 20.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України, повернути до Вишгородського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області для належного оформлення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_5