Провадження №1-кп/523/247/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23.01.2025 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження №0004384 від 05.08.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата, Саратського району, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого:

- 26.01.2016 Тарутинським районним судлом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29.09.2021 Голосіївським районним судом м.Києва до 6 (шести) місяців арешту,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 05.08.2015, в період часу з 03.00 годин до 04.00 годин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, побачили припаркований автомобіль марки «Volkswagen Passat CC», д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до вищевказаного автомобіля, з якого таємно, шляхом демонтування, викрали два задніх колеса, а саме: дві літні шини «ContiSportContact Continental», 235/45 R18, два алюмінієвих диски «Budapest», загальною вартістю 53759,21 гривень.

Після чого, з метою утримання викраденого майна ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 12.08.2015, приблизно о 01.35 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля будинку № 122 по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшли до припаркованого у дворі вищевказаного будинку автомобіля марки «Citroen C4», д/з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, об`єктом якого вони визначили колеса вищевказаного автомобіля, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, почали відкручувати болти з лівого переднього та заднього коліс.

Проте, свій злочинний намір направлений на таємне викрадення автомобільних коліс ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 довести до кінця не змогли, з причин того, що не залежали від їх волі та свідомості, так як були затримані співробітниками патрульної служби.

Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоєно незакінчений замах на таємне викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_8 загальною вартістю 26 256,44 гривень.

При допиті обвинувачений ОСОБА_5 , вказав суду, що 05.08.2015 разом з ОСОБА_6 , у м.Одесі, по вул. Ак.Заболотного, викрали автомобільні колеса з автомобіля «Volkswagen Passat CC».

12.08.2015 року, разом з ОСОБА_6 , у м.Одесі о вул. Дніпропетровська дорога, намагались викрасти автомобільні колеса з автомобіля «Citroena», однак були помічені співробітниками поліції. Шкода потерпілим була відшкодована у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_5 , своєї провини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.4 ст.185 КК України, правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб, та крадіжка, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст.15 ч.2, ст. 185 ч. 2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочинів.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_5 , на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не значиться, щиро розкаявся, не офіційно працює, має постійне місце проживання, шкода відшкодована, тяжкі наслідки не настали, суд призначає покаранння, у вигляді позбавлення волі із іспитовим терміном.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити, звільнивши ОСОБА_5 , у залі суду, до набрання виром законної сили обрати особисте зобовязання.

Процесуальні витрати - відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанову Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:

ч.2 ст.185 КК України призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ч.3 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1 та 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У строк відбуття основного покарання врахувати у відповідності до ч.5 ст.72 КК України увесь строк його попереднього ув`язнення, а саме з 20.01.2025 по 23.01.2025 з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішено вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 27.11.2019 по справі № 523/18501/15-к.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити, звільнивши ОСОБА_5 , у залі суду, до набрання виром законної сили обрати особисте зобовязання.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов відсутній.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві, та ОСОБА_5 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апелляційного суду області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1