Справа № 353/249/23
Провадження № 11-сс/4808/40/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

24 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву підозрюваного ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000053за ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 366КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Підозрюваний ОСОБА_7 подав заяву про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Мотивує таку заяву тим, що не довіряє вказаним суддям через те, що вони приймали участь в судових засіданнях відносно нього, а тому вони не можуть бути безсторонніми і об`єктивним, що породжує сумніви в їх неупередженості.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах ст. 75, 76 КПК України.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В той час, заява підозрюваного ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 фактично ґрунтується на його незгоді з судовою практику суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в інших провадженнях.

Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom). При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Разом з тим, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості («Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain).

Відповідно до доктрини усталеної судової практики низка раніше прийнятих та узгоджених судових рішень розглядається як переконливий доказ правильного тлумачення правової норми.

Усталеність судової практики передбачає однакове застосування закону при вирішенні ідентичних правових питань, у зв`язку з чим наявність послідовної правової позиції окремого судді щодо застосування правових норм не свідчить про його упередженість і не може бути підставою для його відводу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені у заяві підозрюваного ОСОБА_7 обставини не є такими, що викликають сумнів у неупередженості суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та не можуть бути правовою підставою для їх відводу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені у заяві підозрюваного ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , є необґрунтованими та у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 75,76,376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5