Номер провадження 1-кс/754/3512/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нічогівка Чернігівської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні № 0002334 від 07.09.2024,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку у кримінальному провадження № 0002334 від 07.09.2024 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

За результатами досудового розслідування, 07.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме: в заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні прокурор посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння та на висновки психіатричної експертизи про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру, просив клопотання слідчої задовольнити.

Особа, відносно якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що вчинені ним протиправні дії були спровоковані працівниками патрульної поліції. Запевнив про дотримання процесуальної дисципліни по справі, надавши для огляду переписку менеджером Viber зі слідчою ОСОБА_7 , за час перебування у розшуку. Наполягає на дотриманні умов цілодобового домашнього арешту, тому підстав для застосування іншого запобіжного заходу, не вбачає. Не заперечував факт проходження спеціалізованого лікування у психоневрологічних закладах протягом 2015-2016 роках, що обумовлено отриманою травмою голови. Неможливість явки до слідчого та суду, може бути викликана лише відсутністю коштів на проїзд.

Захисник підтримав наведену правову позицію.

Законний представник погодилась із доцільністю застосування запобіжного заходу з огляду на висновки психіатричної експертизи.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що останнє не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно висновку судово -психіатричної експертизи від 19.11.2024 ОСОБА_4 страждає на стійкий хронічний психічний розлад.

04.12.2024 постановою слідчої СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві змінено порядок проведення дізнання та продовжено за правилами глави 39 КПК України.

30.10.2024 постановою керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Постановами слідчої досудове розслідування зупинялось з 04.12.2024 до 24.12.2024 через оголошення підозрюваного у розшук.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені ч.1 цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

З огляду на вказані вимоги Закону слідчий суддя звертає увагу на час проведення психіатричної експертизи -19.11.2024, та вжиття слідчим заходів про зміну порядку досудового розслідування лише 04.12.2024, що невідтворно порушує права особи відносно якої вирішується клопотання, оскільки його розгляд ініційовано слідчою за спливою 1,5 місяця з моменту отримання відомостей.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи те, що метою запобіжного заходу поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку є утримання підозрюваного в ізоляції, виходячи з аналізу наведених правових норм такий захід прирівнюється до тримання під вартою, і застосовується згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Питання про можливість застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, виникали в різних обставинах, у тому числі: поміщення осіб у психіатричні або соціальні установи («Де Вільде, Оомс і Версип проти Бельгії» (De Wilde, Oomsand Versyp v. Belgium); «Нільсен проти Данії» (Nielsen v. Denmark); «Х.М. проти Швейцарії» (H.M. v. Switzerland); «Х.Л. проти Сполученого Королівства» (H.L. v. the United Kingdom); «Шторк проти Німеччини» (Storck v. Germany); «А. та інші проти Болгарії» (A. and Others v. Bulgaria); «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC])).

Пункт (е) ч. 1 ст. 5 Конвенції вказує на кілька категорій осіб, а саме осіб, які є джерелом розповсюдження інфекційних захворювань, осіб, які страждають на психічні розлади, алкоголіків, наркоманів і бродяг. Обставина, що поєднує усі ці категорії осіб, полягає в тому, що їх може бути позбавлено волі для того, щоб надати їм медичну допомогу або з міркувань, продиктованих соціальною політикою, або з медичних та соціальних підстав («Енхорн проти Швеції» (Enhorn v. Sweden), § 43). 106.

Причиною, через яку Конвенція дозволяє позбавляти волі таких соціально неадаптованих осіб, є не тільки те, що вони можуть становити загрозу для громадської безпеки, а й те, що утримання під вартою може відповідати їхнім власним інтересам (там само; «Гуццарді проти Італії» (Guzzardi v. Italy), § 98 infine).

Термін «психічно хворий» не піддається точному визначенню, оскільки психіатрія - це галузь, яка постійно розвивається, як в медичному, так і в соціальному відношенні. Однак, цей факт не дає підстав вважати, що когось може бути взято під варту просто тому, що його або її погляди або поведінка відхиляються від встановлених норм («Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), § 26). Термін повинен мати автономне значення, не обмежуючи Суд тлумаченням, що надається таким самим чи подібним термінам у національних правових системах держав-учасниць («Пецуліс проти Німеччини» (Petschulies v. Germany), 74-77). Не є вимогою, щоб відповідна особа страждала від певного розладу, який становив би підставу для звільнення від кримінальної відповідальності або обмеження кримінальної відповідальності за вчинення злочину відповідно до національного кримінального законодавства («Ілнзєєр проти Німеччини [ВП]» (Ilnseher v. Germany [GC]), § 149). 109. Нікого не може бути позбавлено волі як «психічнохворого», окрім як при дотриманні трьох мінімальних умов («Ілнзєєр проти Німеччини [ВП]» (Ilnseher v. Germany [GC]), § 127; «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), § 145; «Д.Д. проти Литви» (D.D. v. Lithuania), § 156; «Кальвейт проти Німеччини» (Kallweit v. Germany), § 45; «Штукатуров проти Росії» (Shtukaturov v. Russia), § 114; «Варбанов проти Болгарії» (Varbanov v. Bulgaria), § 45; «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerp v. theNetherlands), § 39): особу може бути взято під варту, якщо достовірно доведено на основі об`єктивної медичної експертизи, що вона є психічнохворою, крім випадків, коли вимагається термінове затримання; характер психічного розладу особистості має вимагати обов`язкового утримання під вартою. Має бути доведено, що позбавлення свободи є необхідним в даних обставинах; психічний розлад, підтверджений об`єктивними медичними доказами, повинен зберігатися протягом періоду тримання під вартою.

У провадженні щодо госпіталізації у примусовому порядку до закладу з надання психіатричної допомоги повинні бути забезпечені ефективні гарантії захисту від свавілля, враховуючи вразливість осіб, які страждають на психічні розлади, та необхідність наведення дуже вагомих причин для обґрунтування будь-якого обмеження їх прав («М.С. проти Хорватії» (№ 2) (M.S. v. Croatia (no. 2)), § 147). 123. Важливо, щоб відповідна особа мала доступ до суду та можливість бути заслуханою особисто або, якщо це необхідно, через представника.

На час проведення судового засідання, слідчим суддею не встановлено, що психологічний стан ОСОБА_4 є нестабільним і потребує негайного медичного втручання, зокрема стаціонарного лікування, що в свою чергу є обов`язковою умовою, з урахуванням практики ЄСПЛ, про що зазначено вище.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 183,193-196, 206, 369-372, 376, 508 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку у кримінальному провадження № 0002334 від 07.09.2024 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1