Справа № 464/504/25
пр.№ 1-кс/464/73/25
У Х В А Л А

20 січня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 поданої в порядку ст.206 КПК України,-

в с т а н о в и в :

25.07.2023 р. в провадження Сихівського районного суду м.Львова надійшла заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в якій вона просить визнати затримання та незаконне утримання представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 1993р.н. незаконним та негайно звільнити його. В обґрунтування заяви покликається на те, що 18.12.2024 року близько 12 год. працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із працівникаи поліції затримано ОСОБА_2 , який віз вагітну дружину в лікарню. Підстав для затримання не було, оскільки він вчасно оновив дані, звертався до РТЦК та СП з метою отримання відстрочки та надав всі необхідні документи. Працівники поліції склали протокол без зазначення підстав затримання, залучивши адвоката з БПД, який навіть не підійшов до ОСОБА_2 . Працівники поліції запевнили ОСОБА_2 , що вони лише складуть протокол та дадуть йому можливість піти з РТЦК та СП, оскільки бачили, що дружина ОСОБА_2 може народити в будь-який момент та їй потрібна допомога, однак це виявилось обманом, просить заяву задоволити.

Дослідивши матеріали заяви та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню

Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.18 ч.1ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З вищенаведеного вбачається, що розгляду в порядку ст.206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, на території України оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Як вбачається із змісту заяви у даному випадку має місце незгода заявника із діями РТЦК та СП пов`язаними з мобілізацією.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, заявник не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються, тому слідчий суддя вважає, що підстави для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення заяви відсутні.

Однак, слідчий суддя звертає увагу представника заявника на те, що у разі порушення їхніх прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту вони вправі звернутись із адміністративним позовом до адміністративного суду, а у разі вчинення щодо них протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.2,3,24,26,206 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 поданої в порядку ст.206 КПК України.

У відповідності до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1