Провадження 1-в/193/6/25
У Х В А Л А

іменем України

18 лютого 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває вищевказане клопотання засудженого ОСОБА_5 , який на час його подання відбував покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 45)», але на час розгляду справи, у зв`язку з перепрофілюванням цієї установи у табір для військовополонених, був переведений до ДУ "Синельниківської виправної колонії (№94)" для подальшого відбуття покарання.

Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Вказав, що досяг мети виправлення, насамперед має два заохочення, непогашених стягнень не має. Працює у виправній колонії з благоустрою установи, зазначив, що час перебування його у місцях позбавлення волі у нього народився онук.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що останній не досяг мети виправлення, тому ще потребує стороннього нагляду в умовах ізоляції.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані за запитом суду окремі матеріали з особової справи засудженого ОСОБА_5 , дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 спочатку був засуджений за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2020 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років і 3 місяців позбавлення волі.

Потім, за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2020 його засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років і 3 місяців позбавлення волі.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років і 3 місяців позбавлення волі.

Крім того, вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.05.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років і 3 місяців позбавлення волі.

Поміж тим, вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2021 його засуджено за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.. 70 КК України до 5 років і 4 місяців позбавлення волі.

Окрім того, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021 ОСОБА_5 засудженого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі.

І востаннє був засуджений вироком від 06.02.2023 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років і 4 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 15.04.2020. Кінець строку: 15.08.2025.

Станом на 15.12.2025 засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (3 р. 6 міс. 20 д.).

При вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів вбачається, що спочатку міру кримінального покарання став відбувати у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», де отримав два стягнення. Після чого став відбувати покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання у ній ОСОБА_5 характеризувався в цілому позитивно. Має два заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Стягнення отримані ним раніше у слідчому ізоляторі за строком давності вже погашені.

З 07.10.2024 продовжив відбувати покарання у ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», де за короткий час перебування порядок і умови відбування покарання не порушував, але і заохочувальними діями не відзначався. Загалом характеризується посередньо. На виробництві не працевлаштований. Приймає участь у суспільно корисному житті відділення. Участі у диференційованій програмі не приймає.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи намагається проявляти тактовність та дотримуватися правомірних і ввічливих взаємовідносин. Спальне місце і при ліжкову тумбочку утримує у чистості та порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

Заходи виховного впливу відвідує систематично, реагує на них як правило вірно. Порушень правил пожежної безпеки не допускає. З повагою ставиться до майна установи та предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, не допускає використання їх не за призначенням.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, зокрема із матір`ю, також має сина, однак не бажає його турбувати. За вироками судів цивільних позовів не має. Виконавчі листи до установи не надходили.

На підставі проведеної оцінки засудженому встановлено середній ризик ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення.

Одночасно з даних характеристики засудженого вбачається, що окрім перелічених вище семи судимостей ОСОБА_5 ще 3 рази до цього засуджувався за умисні тяжкі злочини проти власності. Варто зауважити, що засуджений вже втретє реально відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, а загалом засуджений мав вісімнадцять судимостей.

Як видно з історії судимостей, до засудженого раніше тричі застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням (1992, 2003 та 2018 р.р.) та одного разу був умовно-достроково звільнений від відбування покарання (24.06.2013).

Окрім того, слід зауважити, що засуджений щоразу перебуваючи на іспитовому терміні належних висновків для себе не зробив і знову вчиняв злочини, чим щоразу порушував іспитовий строк і внаслідок чого знову опинявся у місцях позбавлення волі.

Відтак, судами, під час призначення ОСОБА_5 попередніх покарань, вже достатньо застосовувалися законодавчо встановлені «стимулювання» засудженого до виправлення його поведінки та припинення протиправних діянь, проте останній на шлях виправлення не ставав і після звільнень з вказаних підстав завжди повертався до вчинення нових умисних тяжких злочинів. Так, за період крайнього умовно-дострокового звільнення засуджений знову вчинив низку тяжких злочинів проти власності. За такого суд знаходить засудженого особою, яка схильна до скоєння кримінальних правопорушень, а тому є достатні підстави вважати, що відбуті ним покарання до цього часу не досягали мети, визначеної ст. 50 КК України.

Крім того, суд зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, відтак наявність двох заохочень, на переконання суду, ще не свідчить про безумовне виправлення ОСОБА_5 .

З огляду на це, на переконання суду, засуджений лише на шляху до свого виправлення, тому для досягнення повністю цілей покарання ще потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_5 хоч і відбув більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом всього строку відбування покарання та з огляду на численні його теперішні і попередні судимості й не бажання його, як з`ясувалося, повертатися після попередніх своїх звільнень від покарань до правослухняної поведінки та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, - залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 20 лютого 2025 року звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1