КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11п/824/658/2024 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні подання голови Шевченківського районного суду міста Києва та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 005 70 від 05 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду 25.11.2024 надійшло подання голови Шевченківського районного суду міста Києва, а 02.12.2024 та 10.12.2024 - клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 005 70 від 05.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Вказане подання голови місцевого суду винесено на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2024 та обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Водночас, як убачається зі змісту викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті, він містить посилання на те, що ОСОБА_5 проводив зустрічі з ОСОБА_6 , під час яких обговорювались деталі організації незаконного перетину останнім державного кордону за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, б. 20-А, тобто у місці у межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який відповідно до відомостей, що розміщені на офіційному сайті суду, своєї діяльності в умовах воєнного стану не припиняв.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 наведено фактично такі ж доводи як і в поданні голови суду.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 просив проводити розгляд подання за його відсутності.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 свою позицію щодо вирішення питання про визначення підсудності кримінального провадження виклала у письмовому вигляді, просила визначити підсудність даного кримінального провадження за Шевченківським районним судом міста Києва, а розгляд подання проводити за її відсутності.

Мотивуючи свою позицію прокурор вказала, що оскільки кримінальне правопорушення кваліфіковано як замах, встановити місце вчинення злочину неможливо, тому виходячи з положень ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження у даному випадку повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Також, як посилається прокурор, встановлено, що 04.05.2023 ОСОБА_6 , діючи за вказівками ОСОБА_5 , здійснив банківські перекази грошових коштів з приміщення банку АТ "Райффайзен Банк" за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 32 (Шевченківський район міста Києва).

Окрім того, прокурор вважає, що направлення кримінального провадження у місто Дніпро вкрай негативно вплине на повноту та об`єктивність судового розгляду, зважаючи на те, що обвинувачений тривалий час працював там в правоохоронних органах та має впливові зв`язки.

Учасники провадження про дату, час та місце розгляду подання та клопотання повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких у судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду подання та клопотання за приписами ч. 4 ст. 34 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження № 420 230 000 000 005 70 від 05.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, та мотивування подання і клопотання про визначення підсудності розгляду матеріалів вказаного кримінального провадження, а також позицію прокурора, колегія суддів дійшла наступного.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції, як передбачено ч. 3 ст. 34 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо, зокрема, до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

У свою чергу, за нормою ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, що кореспондується з нормою ч. 9 ст. 615 КПК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у незакінченому замаху на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КК України об`єктивну сторону кримінального правопорушення утворює вичерпний перелік альтернативних форм злочинної поведінки, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України; організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; керівництво такими діями; сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

З аналізу норми цього матеріального закону випливає, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, є закінченим у момент, коли виконано відповідні дії: організаційні дії по переправленню осіб через державний кордон України, дії по керівництву таким переправленням, надані необхідні поради, вказівки чи засоби для незаконного перетинання державного кордону України іншими особами або усунені відповідні перешкоди для цього, незалежно від того, чи фактично опинились особи за межами України, а не закінченим замахом буде не вчинення будь-яких з останніх перелічених протиправних дій, які обвинувачений вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Так, з обвинувального акта убачається, що ОСОБА_5 інкримінуються діяння, що передбачені ст. 332 КК України, які полягали у тому, що він, не пізніше середини жовтня 2022 року, будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з метою особистого збагачення шляхом вчинення протиправних дій, вирішив сприяти наданням порад, засобів у незаконному переправлянні особам, яким виїзд за межі країни в особливий період забороняється, а також військовозобов`язаним, які не мають на те законним підстав, через державний кордон України, для чого ОСОБА_5 : проводив зустрічі з ОСОБА_6 за адресами: м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А та вул. Троїцька, 1, в межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, під час яких обговорювались деталі організації незаконного перетину останнім державного кордону (поради, надання засобів); направив через месенджер "WhatsApp" ОСОБА_6 переліку документів, необхідних для отримання рішення про виїзд за межі України; запропонував ОСОБА_6 через месенджер "WhatsApp" перерахувати за його сприяння грошові кошти на зазначений ним банківський рахунок; після отримання коштів та фотознімків квитанцій про їх перерахування через месенджер "WhatsApp", зобов`язався організувати підготовку, підписання та подання до Мінінфраструктури відповідних документів; гарантував позитивний розгляд зазначених документів, внесення ОСОБА_6 до переліку водіїв, які здійснювали перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, надання йому відповідного наказу та внесення інформації про нього до системи "Шлях", що дає право виїхати за межі України, - проте ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками правоохоронних органів.

Отже, дії, які інкримінуються ОСОБА_5 , були закінчені поза межами Шевченківського району м. Києва, шляхом його викриття працівниками правоохоронних органів.

На дані висновки не можуть вплинути доводи прокурора про розгляд провадження Шевченківським районним судом міста Києва з огляду на те, що ОСОБА_6 перерахував грошові кошти на банківську картку, реквізити якої йому надав через месенджер "WhatsApp" ОСОБА_5 , з приміщення банку АТ "Райффайзен Банк" (його відділення) за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 32 (Шевченківський район міста Києва), оскільки після вказаних дій, ОСОБА_5 інкримінується вчинення і інших дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України.

При цьому, необхідно наголосити, що орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_5 саме як незакінчений замах на вчинення злочину, отже дії останнього є закінченими з часу його викриття працівниками правоохоронного органу.

Не є такими, що ґрунтуються на вимогах закону і доводи прокурора про те, що направлення обвинувального акта до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вкрай негативно вплине на повноту та об`єктивність судового розгляду, зважаючи на те, що обвинувачений тривалий час працював там в правоохоронних органах та має впливові зв`язки, - бо вказана позиція прокурора є нічим не підтвердженим припущенням, носить узагальнюючий характер і може, за необхідністю регулюватися шляхом відводів за процедурою § 6 глави 3 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає слушними доводи подання голови суду та клопотання обвинуваченого про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 005 70 від 05.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду міста Києва з порушенням правил підсудності, що є підставою для звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про його направлення на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Подання голови Шевченківського районного суду міста Києва та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 005 70 від 05 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, направити до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про його направлення на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3