ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/2652/24 Номер провадження 11-сс/814/807/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000476 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошманівка, Машівського району, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю за письмовим або телефонним викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) не відлучатися із територіальної громади, в якій він проживає чи перебуває, а саме: Машівська ТГ Полтавського району Полтавської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження.

Вказані зобов`язання покладаються на строк не більше двох місяців, тобто до 08 січня 2025 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що в судовому засіданні не доведено існування такого ризику, як продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , оскільки свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю; загалом, позитивно характеризується; не має судимостей; зареєстрований та фактично проживає разом з матір`ю та бабусею, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі прокурор Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , неправильно оцінив фактичні обставини кримінального провадження, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вказує, що факт визнання підозрюваним вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не матиме преюдиціального значення для суду під час судового розгляду.

Крім того зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 15.10.2024 був оголошений в розшук, а вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 336 КК України, у якому підозрюється, визнав після затримання на підставі ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 16.10.2024.

Вказує, що у кримінальному провадженні № 0000476 від 24.07.2024 ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за скоєння якого визначено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: продовжити переховуватися від органів досудового розслідування та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказує, що слідчим суддею в ухвалі від 08.11.2024 не заперечувалось існування такого ризику, як продовжити переховуватися від органів досудового розслідування, а наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується сукупністю досліджених в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження, що підтверджують придатність підозрюваного ОСОБА_7 до військової служби та отримання ним повістки від 16.07.2024, після отримання якої він ухилився від призову за мобілізацією, що свідчить про тривалість кримінального правопорушення.

Також зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, що підтверджено матеріалами кримінального провадження, а відтак жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, визначеним у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених. Підозрюваний та захисник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та вказали, що обвинувальний акт по даній справі направлений до суду, а ОСОБА_7 набув статусу обвинуваченого та був допитаний судом, вину визнав.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000476 від 24.07.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану» №64/2022 від 24 лютого 2022 року та Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 17 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року, №254/2023 від 01 травня 2023 року, №451/2023 від 26 липня 2023 року, №734/2023 від 06 листопада 2023, №49/2024 від 05 лютого 2024 року, №271/2024 від 06 травня 2024 року, а також про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України на підставі Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 лютого 2022 року «Про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України» №70/2022 від 24 лютого 2022 року, пройшов огляд на ступінь придатності до військової служби військово-лікарською комісією КНП «Машівська лікарня» Машівської селищної ради Полтавської області.

Рішенням вказаної ВЛК від 16 липня 2024 року солдат ОСОБА_7 визнаний придатним до проходження військової служби в Десантно-штурмових військах, про що видано відповідну довідку.

У подальшому, 16 липня 2024 року, о 15 годині 00 хвилин, в приміщенні восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , уповноваженою службовою особою військовозобов`язаному ОСОБА_7 було вручено повістку про відправку (бойову) до військової частини та наказано прибути 17 липня 2024 року о 16 годині 00 хвилин до восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищевказаною адресою для відправки на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації, оголошеної Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_7 , незважаючи на обов`язок з`явитися за повісткою у визначені дату та час, будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомлений працівниками вищевказаного центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, являючись придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши 17 липня 2024 року о 16 годині 00 хвилин до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини з метою проходження військової служби за мобілізацією.

28 серпня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, копію якої відмовилася отримувати його мати ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що сам підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та місце його знаходження на даний час не відоме.

Постановою слідчого від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_7 було оголошено у розшук.

15.10.2024 слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в задоволенні якого було відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яка доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами та ніким не оспорюється.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, існування якого доводиться зокрема покаранням, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а також перебуванням ОСОБА_7 у розшуку, що всупереч доводам прокурора було враховано слідчим суддею.

Інший ризик обґрунтовано відкинутий слідчим суддею з огляду на відомості про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше не судимий.

Отже, наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що станом на момент апеляційного розгляду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлений до суду першої інстанції, де відбулося підготовче судове засідання, що прокурором не оспорюється.

Поряд із цим, прокурором не надано доказів того, що на момент апеляційного перегляду ухвали слідчого судді ОСОБА_7 порушував умови застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню, вчиняв інші кримінальні правопорушення.

Отже, колегія суддів дійшла переконання, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання зможе забезпечити виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків, оскільки в разі їх невиконання, вчинення спроб перешкоджання кримінальному провадженню, ухилення від досудового розслідування або суду, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід, зокрема і тримання під вартою.

Таким чином обставин, які б переконали у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов слідчий суддя, прокурором в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3