Справа № 706/94/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області кримінальне провадження № 0000035 від 03.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городище Черкаської області, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, вдови, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, за таких обставин.

У кінці липня 2024 року в другій половині дня, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на території свого домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де помітила на столі у веранді житлового будинку мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A-2 Black 3 GB RAM» в об`ємі внутрішньої пам`яті 64 ГБ, вартість якого згідно висновку експерта № 53/25 від 08.01.2025 становить 3607 гривень 40 копійок, в чохлі, вартість якого згідно того ж самого висновку експерта становить 197 гривень 20 копійок, та з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 250 гривень, який належить ОСОБА_7 та який залишила на столі ОСОБА_8 , яким ОСОБА_5 вирішила заволодіти.

З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужої власності, в період дії воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022

затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІX від 07.02.2023 Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, Указом Президента України

№ 49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-1Х від 08.05.2024, Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024, затвердженим Законом України № 3891-IX від 23.07.2024, Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024, таємно викрала мобільний телефон марки «XiaomiRedmi А-2 Black 3GB RAM 64GB ROM», чохол до нього та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 4054 гривні 60 копійок. Після чого викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та пояснила, що ОСОБА_9 прийшла до неї на підпитку із телефоном, почала залицятися до її чоловіка. Телефон в той час лежав на столі. Обвинувачена телефон забрала. Користуватися телефоном почала не відразу, а через два тижні. Сім карту мобільного оператора, яка знаходилася в телефоні, спалила та використовувала свою. Телефоном користувалася до листопада 2024 року. Заходів до відшкодування шкоди потерпілому не вживала.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні вироку покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_5 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачена визнає свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, її показання є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, згодою із кваліфікацією вчиненого діяння, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_5 , та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченої, з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Наслідки розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснені.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена і вона повинна нести відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 скоїла тяжкий злочин, в силу ст. 89 КК України вважається не судимою, ніде не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вдова, має семеро дітей, п`ятеро із яких проживають із нею в будинку, на її утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Уповноважений орган з питань пробації під час підготовки за дорученням суду досудової доповіді встановив середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_5 та виснував про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства

При визначенні виду покарання суд враховує дані про особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого злочину, визнання нею вини, відсутність не знятих та непогашених судимостей, повернення потерпілому викраденого майна, а також те, що кримінальним правопорушенням не завдано тяжких наслідків та вважає за необхідне, з урахуванням всіх наведених вище обставин, призначити їй покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи з викладеного, ставлення обвинуваченої до скоєного, наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченої можливо без реального відбування нею покарання, але в умовах контролю за її поведінкою та виконанням покладених обов`язків органами пробації протягом іспитового строку, тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_5 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченою, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 53/25 від 08.01.2025 в розмірі 340 грн підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «XiaomiRedmi А-2 Black 3GB RAM » з чохлом до нього, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , слід залишити у власності останнього. Копію гарантійного талону №71 від 15.03.2024 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, клопотань про їх застосування до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 340 гривень у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi А-2 Black 3GB RAM», чохол до мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi А-2», вважати повернутими потерпілому згідно розписки.

Копію гарантійного талону №71 від 15.03.2024 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Христинівський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_10