Провадження № 1-кс/947/4233/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Вірменії, м. Єреван, особа без громадянства, вірменин, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

21 березня 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1 211 200 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 04.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

2.3. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що сторона обвинувачення жодним чином необгрунтувала розмір застави. А тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді застави, що передбачена законом.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 визнав свою вину, пояснив, що він розуміє протиправність своїх дій.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

19.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжувався.

Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-IX, строк дії воєнного стану в Україні в черговий раз продовжено з 05 годин 30 хвилин 08.02.2025 строком на 90 діб.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 (далі Правила), перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за документом, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не раніше 24.02.2022, ОСОБА_4 , працюючи у міжнародному сервісі пасажирських перевезень «inDrive» водієм таксі та здійснюючи перевезення пасажирів на замовлення, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи із корисливих мотивів, вступили у злочинну змову, спрямовану на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України. При цьому, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, організували діяльність, метою якої є незаконне переправлення осіб через державний кордон України та розробили відповідний злочинний план, який передбачав поширення серед знайомих осіб інформації щодо надання послуг з організації незаконного переправлення через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки, Республіки Молдова та Румунії особам, яким тимчасового обмежено право на виїзд з України у відповідності до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період воєнного стану, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022.

Реалізуючи свій єдиний з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з метою незаконного збагачення ОСОБА_4 шляхом поширення відповідної інформації серед своїх знайомих, почав підшукувати осіб, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України та які, попри обмеження, бажають перетнути кордон.

З метою реалізації спільного зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 приблизно 15 січня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, здійснюючи перевезення на автомобілі марки «Dacia Logan» н.з. НОМЕР_1 , як водій таксі «inDrive», невідомого йому раніше ОСОБА_9 , дізнавшись в ході розмови з останнім, про його бажання виїхати за кордон, повідомив ОСОБА_9 про наявність у нього можливості за грошові кошти організувати йому перетин державного кордону України до Придністровської Молдавської Республіки, Республіки Молдова та Румунії, поза пунктами пропусків по нелегальних маршрутах, а також надав ОСОБА_9 свій контактний номер мобільного телефону для зв`язку.

Далі, приблизно 17 січня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, дізнавшись під час телефонної розмови з ОСОБА_9 про його готовність заплатити грошові кошти за незаконне переправлення його через державний кордон України до Придністровської Молдовської Республіки, ОСОБА_4 спільно зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з метою незаконного збагачення, оцінили свої послуги з незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України у 12000 доларів США та розробили додатковий спільний план дій, який полягав у тому, що частину грошових коштів в сумі 1000 доларів США від визначеної ними суми у розмірі 12000 доларів США, від ОСОБА_9 отримає ОСОБА_4 у якості завдатку. Після чого, пересвідчившись в отриманні ОСОБА_4 частини грошових коштів та впевнившись у серйозності намірів ОСОБА_9 перетнути державний кордон України, невстановлена у ході досудового розслідування особа надасть йому вказівку коли та у яке місце прибути для виїзду у напрямку державного кордону України. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі «Hyundai Sonata» н.з. НОМЕР_2 зустрінуть ОСОБА_9 у встановленому місці та у встановлений час, отримають від останнього решту грошових коштів у сумі 11000 доларів США, після чого вказаним автомобілем доставлять його до місця перетину кордону та передадуть невстановленим у ході досудового розслідування особам, які проведуть ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Придністровської Молдавської Республіки поза пунктом пропуску.

Реалізуючи свій спільний з зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, діючи згідно спільно розробленого плану, ОСОБА_4 06 лютого 2025 о 21.00 годині за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 прибув до кафе без назви, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 55А, де ще раз запевнив ОСОБА_9 у тому, що може організувати йому перетин державного кордону України та повідомив про те, що незаконне переправлення його через державний кордон України до Придністровської Молдовської Республіки буде коштувати йому 12000 доларів США. При цьому, ОСОБА_4 також повідомив ОСОБА_10 про те, що у разі згоди останнього з його умовами, він повинен буде заплатити 1000 доларів США відразу йому у якості завдатку, а решту грошових коштів в загальній сумі 11000 доларів США водіям, які будуть здійснювати його перевезення до кордону з Придністровською Молдовською Республікою, а саме: ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , а також особам, які зустрічатимуть його на території іноземної держави невстановленим в ході досудового розслідування.

Далі, 10 лютого 2025 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 прибув до кафе без назви, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжуючи реалізацію спільного зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особамизлочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, усвідомлюючи вимоги законодавства щодо порядку перетинання державного кордону України громадянами України чоловічої статі (військовозобов`язаними) отримав від ОСОБА_9 частину грошових коштів в сумі 1000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 10.02.2025 становить 41473,3 грн. (41,4733 х 1000=41473,3) у якості завдатку за організацію незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України.

Далі, 18.03.2025 о 18.00 годині ОСОБА_9 , згідно вказівки, яка надійшла на його мобільний телефон у вигляді СМС повідомлення у застосунку «телеграм» від невстановленого в ході досудового розслідування користувача « ОСОБА_12 », прибув до магазину «АТБ», розташованого по вулиці Фонтанська дорога, 18 у м. Одесі для подальшого виїзду в сторону державного кордону України для його незаконного перетину, де його, на автомобілі «Hyundai Sonata» н.з. НОМЕР_2 зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відповідно до їх спільного плану з ОСОБА_4 та невстановленими в ході досудового розслідування особами.

За вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 сів у салон автомобіля «Hyundai Sonata» н.з. НОМЕР_2 , де на їх вимогу передав водію автомобіля ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_7 другу частину грошових коштів в сумі 11000 доларів ШСА (що відповідно до курсу НБУ станом на 18.03.2025 становить 457 380 грн. (41,5800 х 11000= 457 380 грн.) за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України, які ОСОБА_8 реалізуючи спільний з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та невстановленими в ході досудового розслідування особами злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, отримав.

Після отримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 11000 доларів США від ОСОБА_9 , ОСОБА_4 того ж вечора був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.02.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.02.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.02.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.03.2025;

-Протоколом обшуку транспортного засобу «Hyundai Sonata», н.з НОМЕР_2 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, поблизу буд. 18 від 18.03.2025;

-Протоколом обшуку транспортного засобу «Dacia Logan», н.з. НОМЕР_3 за адресою: м. Одеса, вул. Грушевського, поблизу буд. 49 від 18.03.2025;

-Протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 18.03.2025;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.03.2025;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.03.2025;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.03.2025;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 19.03.2025;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 19.03.2025;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 19.03.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.03.2025;

-Протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 10.02.2025;

-Протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 10.02.2025;

-Протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 26.02.2025;

-Протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 26.02.2025;

-Протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 05.03.2025;

-Протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 05.03.2025;

-Протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 18.03.2025;

-Протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 18.03.2025;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний є особою без громадянства, а тому необмежений у виїзді з території України під час дії воєнного стану у будь-який час.

Крім того зазначений ризик підвищений тим, що підозрюваний неодружений, без дітей, не має офіційного місця роботи.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний за версією слідства є організатором злочину, що підвищує зазначений ризик.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів слідчого в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється в організації вчинення тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 059 800 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

1.У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: не відлучатися із м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням розміру застави та строку запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 травня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн., за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 16 травня 2025 року включно наступні обов`язки:не відлучатися із м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1