Справа № 686/7394/25
Провадження № 1-кс/686/2915/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницький клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000412 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025,-

встановив:

Прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на речові докази, що вилучені 20.03.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився. У клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та особи у володінні якої перебуває тимчасово вилучене майно, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

У провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 04.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області, надійшли матеріли правоохоронних органів, про те, що гр. ОСОБА_4 спільно із гр. ОСОБА_5 , вимагають грошові кошти у гр. ОСОБА_6 , за надання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В ході проведення досудового розслідування допитано у якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 28.02.2025 спілкувався із маловідомою особою на ім`я ОСОБА_7 , яку останній знає через спільних знайомих. В ході розмови ОСОБА_7 розповідала своє негативне ставлення до мобілізації у ЗСУ та зазначила, що являється в дружніх відносинах з посадовими особами ГУ ДСНС у Хмельницькій області, також зауважила, що у разі необхідності може допомогти із фіктивним працевлаштуванням до ГУ ДСНС у Хмельницькій області, видачею службового посвідчення, з подальшим бронюванням від призову під час мобілізації, також те, що матиме заробітню плату в даній установі, за грошову винагороду в сумі 2500 доларів США. Після даної розмови ОСОБА_7 неодноразово телефонувала ОСОБА_6 та намагалась прискорити із наданням останній грошових коштів.

Окрім цього, під час останньої зустрічі із ОСОБА_7 , остання розповіла, що вказане службове посвідчення має надавати ОСОБА_8 , який можливо передаватиме документацію про працевлаштування ОСОБА_6 та отримає грошові кошти, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В подальшому, ОСОБА_6 під час розмови із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 дізнався, що останні мали намір надати службове посвідчення ГО «Українська Служба Порятунку», від чого ОСОБА_6 відмовився, так як це не забезпечить бронювання від мобілізації до ЗСУ, на що ОСОБА_7 сказала, що через ОСОБА_10 вони можуть вплинути на посадових осіб КП «Укрспецзв`язок», з подальшим бронюванням від призову під час мобілізації, за що вимагають грошові кошти у сумі 12 000 доларів США.

В ході листування ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , останній у месенджері «Viber» зазначив перелік документів, які необхідно для працевлаштування та повідомив, що вищевказані грошові кошти необхідно підготувати ОСОБА_6 до 21.03.2025.

Окрім цього, свідок ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_7 користується двома автомобілями марки «BMW 520і» та «Toyota Auris», а ОСОБА_8 користується автомобілем марки «Volkswagen Passat».

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Калуш Івано-Франківської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , документована паспортом НОМЕР_2 , виданий 07.02.2014 Калуським РВ УДМС України у Івано-Франківській області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , також проживає по АДРЕСА_1 , користується абонентськими номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , має в користуванні автомобілі марки «BMW 520і» д.н.з. НОМЕР_5 та «Toyota Auris» д.н.з. НОМЕР_6 спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Шепетівка Хмельницької області, документований паспортом НОМЕР_7 , виданий 27.07.1999 Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , користується абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_8 , має в користуванні автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_9 з метою ухилення від мобілізації до ЗСУ в період воєнного стану, пропонують фіктивне працевлаштування до КП «Укрспецзв`язок» з подальшим бронюванням від призову під час мобілізації, за грошову винагороду в сумі 12000 доларів США.

20.03.2025 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: м. Хмельницький, вул. Качинського Леха, 12, де виявлено і вилучено: блокнот синьо-білого кольору з чорновими записами, який поміщено до сейф-пакету №CRI1254573; посвідчення «Українська служба порятунку» на ім`я ОСОБА_4 , яке поміщено до сейф-пакету №CRI1254579;

20.03.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказане майно.

Вищезазначені предмети, мають важливе значення оскільки залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, зокрема у вилученому блокноті, може міститися інформація щодо протиправної діяльності, тому може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

Встановлено, що вилучене в ході обшуку майно має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, а тому вказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому останні містять відомості, щодо обставин вчинення злочинів, у зв`язку із чим виникає необхідність у їх детальному дослідженні та проведенні відповідних комп`ютерно-технічних експертиз, з подальшим оглядом інформації та необхідність їх збереженні як речових доказів.

Таким чином, вилучені речі, дадуть можливість підтвердити подію кримінального правопорушення (час, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що згідно ст. 91 КПК України є тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що вищевказані вилучені речі мають значення речового доказу в кримінальному провадження, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, підставою арешту майна є те, що вилучені речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування особою майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Необхідність накладення арешту саме на це майно полягає у збереженні зазначених речових доказів, які мають доказове значення, недопущення і запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності, проведення з ним експертних досліджень.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, є підстави накласти арешт на вищевказані речі, які 20.03.2025 були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , та які необхідні для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, проведення судових експертиз та мають значення речових доказів у справі, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, у кримінальному провадженні №0000412 від 04.03.2025, накласти арешт на: блокнот синьо-білого кольору з чорновими записами, який поміщено до сейф-пакету №CRI1254573 та посвідчення «Українська служба порятунку» на ім`я ОСОБА_4 , яке поміщено до сейф-пакету №CRI1254579, вилучено 20.03.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, шляхом його вилучення у тимчасового володільця або власника та поміщення на зберігання до спеціального приміщення СУ ГУНП в Хмельницькій області або інших підприємств, установ та організацій, визначених законодавством України для зберігання певного типу та виду речових доказів, на час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000412 від 04.03.2025.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя