ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6543/23

Провадження № 11-кп/820/188/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2022 р. за № 0000082 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, за апеляційною скаргою її захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2024 року,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені місцевим судом обставини

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Архангельськ, РСФСР, громадянку Російської Федерації, депутатку Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації, робоча адреса: Російська Федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, 1, раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, та призначено їй покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання та фактичного її затримання на виконання вироку суду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, залишено без змін до моменту її затримання на виконання вироку суду.

За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи представником влади, вчинила посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, тобто умисні дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Так, депутат Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації 8 скликання ОСОБА_7 , яка вступила у повноваження 19 вересня 2021 року, будучи представником влади РФ, уповноваженим брати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, серед яких питання ратифікації міжнародних договорів Російської Федерації, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами та представниками влади і ЗС Російської Федерації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що вона порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу РФ, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, усвідомлюючи, що інші співучасники діють всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, порушують принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимоги частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), ст. 1-3, 68 Конституції України, 15 лютого 2022 р. року за адресою: Російська Федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, буд. 1, взяла участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів РФ, де проголосувала «ЗА» постанову із зверненням до Президента Російської Федерації з проханням розглянути питання про визнання Російською Федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав, а також 22 лютого 2022 р. року за тією ж адресою взяла участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів РФ, де проголосувала «ЗА» ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між РФ і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між РФ і так званою Луганською народною республікою.

У такий спосіб ОСОБА_7 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Зазначені рішення Державної думи Федеральних Зборів РФ були частиною злочинного плану, оскільки сам факт їх існування використовувався при створенні приводів для ескалації воєнного конфлікту і був спробою виправдання агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою.

Дії РФ призвели до тяжких наслідків у виді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у виді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив його скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити.

Вирок вважає незаконним та необґрунтованим.

Посилаються на те, що суд першої інстанції в основу свого рішення поклав докази, які є неналежними та недопустимими, оскільки зібрані з істотним порушенням процесуального права та не доводять причетність обвинуваченої до інкримінованого правопорушення.

Вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 110 КК України складено лише у кримінальному провадженні № 0000083 від 10.03.2022 року. Натомість, у кримінальному провадженні № 0000082 від 05.05.2022 року, у якому складено обвинувальний акт, їй про підозру не повідомлялось, що, на його думку, є істотним порушенням вимог КПК України.

Більшість доказів зібрані слідчим та прокурором до 05.05.2022 р. року, тобто до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що свідчить про їх недопустимість.

Крім того, всі матеріали і докази сторони обвинувачення є матеріалами з різних кримінальних проваджень, що раніше були виділені ще працівниками Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора України, іншими прокурорами та слідчими. При цьому протоколи тимчасового доступу до речей і документів відсутні. А тому, такі докази є недопустимими.

Із наявних у справі відеозаписів засідань Державної Думи російської федерації не вбачається, що саме ОСОБА_7 голосувала (натискала пульт для голосування) за рішення, які посягали на територіальну цілісність і недоторканість України, тому такі відеозаписи є неналежними доказами.

Також, суд не надав оцінку доводам сторони захисту про те, що відеозаписи цих засідань, скірн-шоти зображення комп`ютера були скопійовані з мережі «інтернет», встановити їх справжність та оригінальність неможливо, тому такі також є недопустимими доказами.

Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалося за відсутності обвинуваченої (in absentia) в порядку спеціального досудового та судового провадження.

Позиції учасників судового провадження

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, та просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченої, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Обвинувачена ОСОБА_7 про час та день апеляційного розгляду повідомлялась належним чином, шляхом опублікування повідомлення-повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр» від 05.02.2025 року, на сайті Офісу Генерального прокурора та Хмельницького апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок скасувати і закрити кримінальне провадження.

Статтею 417 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наведених вимог закону суд дотримався не у повній мірі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України за епізодом від 22 лютого 2022 року, при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених місцевим судом доказах.

Так, відомостями із протоколу огляду від 10.03.2022року мережі Інтернет,

а саме інформаційного ресурсу «https://vote.duma.gov.ru/vote/117233», який є офіційним сайтом вищого законодавчого органу влади Російської Федерації та у якому виявлено інформацію про аналіз результатів голосування депутатів Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації 22.02.2022 за проєкт федерального закону № 75578-8 «О ратификаци Договора о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи между Российской Федерацией и Донецкой Народной Республикой», підтверджується, що «ЗА» прийняття вказаного законопроєкту проголосувало 400 депутатів з 400 присутніх та відповідно до поіменного списку, серед тих хто голосував «ЗА» є і ОСОБА_7 (Т. 5, а.с. 62-119).

Даними протоколу огляду від 10.03.2022року мережі Інтернет, а саме інформаційного ресурсу «https://vote.duma.gov.ru/vote/117237», який є офіційним сайтом вищого законодавчого органу влади Російської Федерації, підтверджується, що за результатами голосування депутатів Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації 22.02.2022 р. «ЗА» проєкт федерального закону № 75577-8 «О ратификаци Договора о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи между Российской Федерацией и Луганской Народной Республикой» проголосувало 400 депутатів із 400 присутніх та, відповідно до поіменного списку, серед тих хто голосував «ЗА» перебуває і ОСОБА_7 (Т. 5, а.с. 119-176).

Інформація, викладена у протоколах огляду від 10.03.2022 року щодо результатів голосування депутатів Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації 22.02.2022 р., у тому числі ОСОБА_7 , збережена та записана на матеріальний носій інформації - оптичний DVD диск VIDEX EXCELLENTI DVD-R 16x, 4.7 GB, 120 MIN, який є невід`ємним додатком до протоколів оглядів від 10.03.22 р.

Даними протоколу огляду від 02.04.2022 року мережі Інтернет, а саме інформаційного ресурсу «http://duma.gov.ru» на офіційному сайті вищого законодавчого органу влади Російської Федерації, підтверджується, що ОСОБА_7 є депутатом Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації 8 скликання. За результатами голосування 22.02.2022 року вона проголосувала «ЗА» проєкти федеральних законів № 75577-8 «О ратификаци Договора о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи между Российской Федерацией и Луганской Народной Республикой» і № 75578-8 «О ратификации Договора о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи между РФ и Донецкой народной Республикой» (Т. 2, а.с. 16-33).

Відомостями із протоколу огляду електронних документів, з додатками (у тому числі оптичного диску) від 07.04.22р., у якому здійснено огляд ресурсів мережі Інтернет на предмет наявності інформації щодо реєстрації та руху федеральних законів рф «О ратификации Договора о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи между РФ и Донецкой народной Республикой» № 75577-8 від 22.02.2022 р. та № 75578-8 «О ратификации Договора о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи между РФ и Луганской народной Республикой» від 22.02.2022 р., у якому оглянуто тексти проектів федеральних законів, відеозаписи, стенограми та результати голосувань депутатів у засіданнях Державної Думи Федерального Зібрання РФ по зазначеним законопроектам, підтверджується, що ОСОБА_7 проголосувала «ЗА» вказані проєкти. У додатках до цього протоколу міститься містяться паспортні дані законопроектів № 75577-8 та № 75578-8, їх тексти, у яких прямо вказується ( у статтях 3, 4, 5, 7) про надання з боку РФ військової допомоги для «устранения угрозы». Саме ці статті вказують на початок військових дій на території України (Т. 4, а.с. 1-137).

Даними із протоколу огляду електронних документів від 13.03.2023 року, під час якого було здійснено огляд ресурсів мережі Інтернет, а саме інформаційного ресурсу «http://duma.gov.ru» на офіційному сайті вищого законодавчого органу влади Російської Федерації, підтверджується, що на пленарному засіданні 22.02.2022 року ОСОБА_7 відповідно до картки поіменного голосування була присутня та голосувала (Т. 2, а.с. 262-264).

Дії обвинувачуваної ОСОБА_7 призвели до тяжких наслідків у виді загибелі людей у результаті незаконного вторгнення збройних сил РФ в Україну, а також до окупації значної частини території України.

Такі наслідки є загальновідомими, а також підтверджуються вироками судів України, які є в Єдиному реєстрі судових рішень, тобто в загальному доступі, якими встановлено факти воєнних злочинів, вчинених військовослужбовцями Збройних Сил РФ на території України, наслідком яких є загибель великої кількості людей, у тому числі цивільних осіб, це зокрема: вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.06.2024 року, справа № 748/2095/23 (дата набрання законної сили 11.10.2024 року), вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.05.2024 року, справа № 748/1469/24 (дата набрання законної сили 02.07.2024 року), вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 03.06.2024 року, справа № 588/156/24 (дата набрання законної сили 04.07.2024 року), вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2024 року, справа № 766/1560/24 (дата набрання законної сили 05.09.2024 року).

Факт військового вторгнення РФ на територію України з 24 лютого 2022 року встановлено також рішеннями міжнародних організацій (резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ЕБ-П/І від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_7 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, 22 лютого 2022 р. у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів РФ проголосувала «за» ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між РФ і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між РФ і так званою Луганською народною республікою, чим вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 ставиться у вину те, що вона 15.02.2022 року у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів РФ проголосувала «ЗА» постанову із зверненням до Президента Російської Федерації з проханням розглянути питання про визнання Російською Федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України.

На підтвердження її винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення орган обвинувачення надав протоколи огляду ресурсів мережі Інтернет від 10.03.2022 року, від 02.04.2022 року та від 07.04.2022 року.

Даючи правову оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_7 згідно з пред`явленим обвинуваченням в посяганні на територіальну цілісність і недоторканість України за епізодом від 15.02.2022 року, колегія суддів враховує, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, є національна безпека у політичній сфері, яка полягає у відсутності загрози порушення встановлених Конституцією, законами України і міжнародними правовими актами територіальної цілісності України та порядку визначення її території.

Об`єктивна сторона злочину характеризується активними діями, які можуть проявитися у таких формах: 1) дії, вчинені з метою зміни меж території або з метою зміни державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; 2) публічні заклики до вчинення дій, метою яких є зміна меж території (державного кордону) України; 3) розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, метою яких є зміна меж території (державного кордону) України.

Тобто, об`єктивна сторона цього злочину виявляється у конкретній формі - дії, вчиненій з метою зміни меж території або державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Суб`єкт вказаного злочину є загальним, суб`єктивна сторона характеризується виною у виді прямого умислу.

Так, із даних протоколу огляду мережі Інтернет від 10.03.2022 року, а саме інформаційного ресурсу «https://vote.duma.gov.ru/vote/117112», у якому міститься перелік депутатів Державної думи РФ, які голосували «ЗА» звернення президента РФ з проханням про визначення незалежності «ДНР» та «ЛНР» та результати такого голосування від 15.02.2022 року, вбачається, що ОСОБА_7 15.02.2022 року «не голосувала» за таке звернення.

Крім того, у додатку до вказаного протоколу міститься «Справка о результатах голосования 15.02.2022 р. по вопросу: О проекте постановления Государственной Думы № 58243-8 «Об обращении Государственной Думы Федерального Собрания Российской Федерации «К Президенту Российской Федерации ОСОБА_8 о необходимости признания Донецкой Народной Республики и Луганской Народной Республики», з якої вбачається, що ОСОБА_7 «не голосувала» за проєкт такої постанови (Т. 5, а.с. 15-61).

Із відомостей протоколу огляду у мережі Інтернет від 02.04.2022 р., а саме інформаційного ресурсу «http://duma.gov.ru» - офіційного сайту вищого законодавчого органу влади Російської Федерації, додатками до якого є результати відкритого голосування депутата ОСОБА_7 15.02.2022 року, вбачається, що остання «не голосувала» за проект постанови Державної Думи РФ № 58243-8 (Т. 2, а.с. 16-42).

За даними протоколу огляду електронних документів від 07.04.2022 р. вбачається лише інформація щодо реєстрації та руху постанови № 58243-8 «Об обращении Государственной Думы Федерального Собрания РФ К Президенту Росийской Федерации ОСОБА_8 о необходимомти признания Донецкой Народной Республики и Луганской народной Республики», її текст, загальні результати голосування. Однак, не вбачається поіменного голосування та не вбачається, що саме ОСОБА_7 голосувала «ЗА» вказану постанову (Т. 4, а.с. 1-137).

Враховуючи вищенаведене, 15.02.2022 року ОСОБА_7 не голосувала «ЗА» постанову із зверненням до Президента Російської Федерації з проханням розглянути питання про визнання Російською Федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав.

Отже, вона не вчиняла дій з метою зміни меж території або державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України. А тому, в її діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, по епізоду від 15.02.2022 року.

За таких обставин, з урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження на підставі ст. 417 КПК України у даній частині підлягає закриттю.

Обгрунтування доводів апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 110 КК України у кримінальному провадженні № 0000082 від 05.05.2022 р. не складалось, що, на думку захисту, є істотним порушенням вимог КПК України, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Із матеріалів провадження вбачається, що 10.03.2022 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000083 за підозрою громадян російської федерації ОСОБА_7 та інших у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

11.04.2022 року у кримінальному провадженні за № 0000083 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України (Т.2, а.с. 43-67).

Постановою прокурора начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 05.05.2022 року із матеріалів даного кримінального провадження матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_7 були виділені в окреме провадження.

05.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 внесено відомості за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України (Т. 1, а.с. 108).

Отже, повідомлення про підозру ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 110 КК України складено у межах кримінального провадження № 0000083, з якого було виділено кримінальне провадження № 0000082.

А тому, порушень вимог КПК апеляційним судом не встановлено.

Доводи апелянта про те, що докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 зібрані до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 05.05.2022 р., що, на думку захисту, свідчить про їх недопустимість, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частинами 3, 5, 7 ст. 217 КПК України визначено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Як вбачається із матеріалів провадження 22.02.2022 року за № 0000333 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом вчинення у лютому 2022 року представниками влади Російської Федерації, за попередньою змовою групою осіб між собою та іншими особами, комплексу дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, правова кваліфікація ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 110 КК України (Т. 5, а.с. 13).

Із даного кримінального провадження на підставі постанови заступника начальника першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Офісу Гернерального прокурора виділено матеріали за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України та 10.03.2022 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000083 за фактом вчинення у лютому 2022 року депутатами Державної Думи, у тому числі ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб між собою та іншими особами, комплексу дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, правова кваліфікація ч. 3 ст. 110 КК України (Т. 3, а.с. 13).

Із кримінального провадження № 0000083 на підставі постанови начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження та 05.05.2022 року внесено відомості за № 0000082 про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України (Т. 2, а.с. 1).

Отже, досудове розслідування у провадженні № 0000082, яке було виділене в окреме провадження, розпочалось 22.02.2022 року, в день, коли було розпочато розслідування № 0000333.

Із наявних у справі доказів, які були покладені в основу доведеності вини ОСОБА_7 , зокрема протоколів огляду, вбачається, що такі зібрані 10.03.2022 р., 02.04.2022 року та 07.04.2022 р. у кримінальних провадженнях № 0000333 та № 0000083, з яких у подальшому було виділено кримінальне провадження № 0000082.

Тобто, наведені докази зібрані після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановленому законом порядку, а тому підстави визнавати їх недопустимими відсутні.

Посилання захисника на те, що із наявних у справі відеозаписів засідань Державної Думи Російської Федерації не вбачається, що саме ОСОБА_7 голосувала за рішення, які посягали на територіальну цілісність і недоторканість України, її особу неможливо ідентифікувати, що свідчить про неналежність таких відеозаписів, то апеляційний суд виходить з наступного.

Даними протоколу огляду електронних документів від 13.03.2023 року, під час якого було здійснено огляд ресурсів мережі Інтернет, а саме інформаційного ресурсу «http://duma.gov.ru» на офіційному сайті вищого законодавчого органу влади Російської Федерації, підтверджується, що на пленарному засіданні 22.02.2022 року ОСОБА_7 відповідно до картки поіменного голосування була присутня на засіданні та голосувала особисто (Т. 2, а.с. 262-264).

Із досліджених судом доказів вбачається, що депутат державної думи Російської Федерації ОСОБА_7 22.02.2022 р. проголосувала «ЗА» вищезазначені закони, вчинивши у такий спосіб умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Отже, підстав сумніватись, що саме ОСОБА_7 22.02.2022 року голосувала «ЗА» ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Луганською народною республікою, тобто прийняття законів № 75577-8 і № 75578-8 у апеляційного суду немає.

Доводи сторони захисту про те, що відеозаписи пленарного засідання, скірн-шоти зображення комп`ютера, які були скопійовані з мережі «інтернет», є недопустимими доказами, оскільки, встановити їх справжність та оригінальність неможливо, не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Пункт 3 ч. 2 цієї статті визначає, що до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур (п. 2 ч. 5 ст. 99 КПК України).

Так, із протоколів огляду інтернет ресурсів мережі Інтернет, а саме інформаційного ресурсу «https://duma.gov.ru/» на офіційному сайті вищого законодавчого органу влади Російської Федерації від 10.03.2022 року та 02.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_7 , будучи депутатом Державної Думи РФ, 22.02.2022 проголосувала «ЗА» ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Луганською народною республікою.

При цьому, загальновідомо, що голосування за вказаний проект у держдумі рф було відкритим з використанням електронної системи підрахунку голосів, що дозволяє за допомогою системи аналізу результатів голосування на засіданнях державної думи встановити інформацію про депутатів, які проголосували «за», «проти», «утрималися», «не голосували», а також встановити інформацію про належність депутатів до відповідної політичної партії (її фракції). Вказана інформація також була опублікована на офіційному сайті державної думи рф, як і опублікована інформація про те, що ОСОБА_7 на засіданні державної думи рф 22.02.2022 р. голосувала «за» проекти федеральних законів № 75577-8 і № 75578-8.

Інформація, зазначена у вищевказаних протоколах оглядів сайту Державної Думи російської федерації є офіційною, що підтверджується інформацією, яка розміщена на порталі государственная дума федерального собрания российской федерации («http://duma.gov.ru/abaut/info/») у вкладці «о сайте» - «все материалы официального сайта госдумы федерального собрания российской федерации могут бить воспроизведены в любых средствах массовой информации, на серверах сети Интернет или на любых иных носителях без каких - либо ограничений по обьему и срокам публикации. Это разрешение в равной степени распространяется на газеты, телеканалы, сайты и страницы Интернет. Единственным условием перепечатки и ретрансляции есть ссылка на первоисточник. Никакого предварительного согласия на перепечатку со стороны апарата государственной думы не требуется».

Крім того, заходячи на сайт Державної думи РФ, міститься пошуковий рядок для віднайдення назв нормативних актів і при пошуку нормативного акту, голосування за який ставиться у вину обвинуваченій, наявна інформація про голосування, як зазначено в протоколі огляду, а також щодо поіменного голосування, де вказано що ОСОБА_7 проголосувала за цей законопроект, тобто ця інформація є загальнодоступною, тому не викликає жодних сумнівів у її достовірності.

Окрім того, виходячи з вимог п. 2 ч. 5 ст. 99 КПК України, колегія суддів погоджується, що відеоматеріали та скріншоти офіційного сайту Державної Думи Російської Федерації, які були оглянуті відповідно до протоколів огляду, є належними та допустимими доказами у вказаному провадженні, оскільки оригінали вказаних протоколів з відповідними голосуваннями отримати неможливо через збройну аргесію Російської Федерації проти України.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, на думку апеляційного суду, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Веренцов проти України» від 11.07.2013).

Покарання

Встановлено, що ОСОБА_7 винна у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 110 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Призначаючи обвинуваченій покарання, місцевий суд врахував положення ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України.

Правильно враховано, що ОСОБА_7 раніше не судима, вчинила особливо тяжкий злочин, який за своїм характером представляє особливу суспільну небезпеку та призвів до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання відсутні.

Врахувавши наведені обставини, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченій покарання у межах санкції ч. 3 ст. 110 КК України з конфіскацією майна.

Колегія суддів погоджується, що саме таке покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, оскільки в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України апеляційним судом встановлено, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, по епізоду від 15.02.2022 року, на що місцевий суд уваги не звернув.

Отже, апеляційним судом за епізодом від 15.02.2022 року встановлені обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Тому, на підставі вимог ст. 417 КПК України вирок у цій частині підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

В іншій частині вирок місцевого суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку у вказаній частині апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині визнання її винуватою за епізодом від 15.02.2022 року скасувати, кримінальне провадження у вказаній частині відповідно до ст. 417 КПК України закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Копію ухвали, яка підлягає врученню ОСОБА_7 , вручити захиснику, а інформацію про ухвалу опублікувати у засобах масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора та Хмельницького апеляційного суду.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3