Номер провадження 1-кс/754/3440/24
Справа № 760/5057/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2024 року м. Київ

суддя Деснянського районного суд м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001582, відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді надійшли матеріали про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , який заявлено 17.12.2024 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання (номер провадження 1кп/754/387/24) у кримінальному провадженні № 0001582 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

Заява про відвід мотивована тим, що суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_4 03.10.2024 порушила право обвинуваченого ОСОБА_6 на розгляд справи в колегіальному складі суду. Суддя винесла ухвалу про залишення клопотання без розгляду. Сторона захисту вважає дану ухвалу незаконною та такою, що порушує права обвинуваченого.

Від адвоката ОСОБА_8 надійшла письмова заява про розгляд судової справи без його участі та без участі обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначив що подану заяву про відвід вони не підтримують.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що учасники судового провадження належно повідомленні про розгляд заяви про відвід судді і є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті заяви без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши матеріали провадження, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Вказані факти при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_9 не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, а доводи викладені в заяві про відвід, не містять достатні докази, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді. При цьому незгода будь-якого учасника кримінального провадження із тими чи іншими рішеннями суду/слідчого судді не може бути підставою для відводу головуючого у справі.

Інших доказів щодо упередженості слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_9 заява не містить.

За таких обставин, суд дійшов до переконання про необхідність відмови у задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_9 , в провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0001582, оскільки заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369 - 372 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001582, відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10