Справа № 509/1797/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Овідіополь, Одеської області

клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та

в рамках кримінального провадження № 0002615 від 13.10.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеса, Україна, громадянин України, українець за національністю, освіта середня, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5

про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення

учасники кримінального провадження по справі:

прокурор: ОСОБА_3 ,

потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_6 , та його представник адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений та цивільний відповідач: ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2013 року близько 22 години 45 хвилин, в темний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, при ввімкненому міському електроосвітленні по сухому асфальтобетонному покриттю, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним (висновок експертизи технічного стану транспортного засобу №5885 від 15.11.2013 р.) автомобілем марки «Audi-100» державний номерний знак НОМЕР_1 (який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 зареєстрований за громадянином ОСОБА_8 ), рухаючись в смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області в напрямку від смт. Овідіополь до м. Одеси на вулиці К. Цеткін, поблизу будинка №2/1, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який закінчував перехід проїзної частини дороги на пішохідному переходу.

Своїми діями водія ОСОБА_5 порушив вимоги п.п.1.5,2.3 «б», 18.2 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

-п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

-б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п.18.2 «На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №322 від 05.03.2014 р., спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозгової травми у формі геморагічного забою головного мозгу тяжкого ступеню з розвитком лівобічного гемипарезу, множинних переломів звіду та основи черепа (лобної кістки, обох скроневих кісток з переходом на основу); перелому верхньої щелепи по типу «Ле-Фор 3» зі зміщенням, закритої травми грудної клітини у вигляді переломів IV, V, VI лівих ребер з розвитком лівобічного гемопневмоторакса, відкритого перелому кісток лівої гомілки (великогомілкової) зі зміщенням уламків.

Вказані тілесні ушкодження відповідно до п. 2.1.3. «б»,»м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 42-А від 27.04.2016 р., водій автомобіля «Audi-100» державний номер знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 , а тому в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Audi-100» вбачається невідповідальність п.18.2 Правил дорожнього руху України, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

Відповідно до висновку судової комісійної авто технічної експертизи № 38-А від 08.12.2016 р., водій автомобіля «Audi-100», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом виконання вимог п. 18.2 Правил дорожнього руху України згідно обставин, вказаних у постанові про призначення судової експертизи та комплексу вихідних даних, що ґрунтуються на показах потерпілого ОСОБА_6 .

З технічної точки зору, дії водія автомобіля «Audi-100» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , що суперечить вимогам п.18.2 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням причини цієї пригоди.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В ході судового розгляду кримінального провадження під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину не визнав та заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності. Обвинувачений зазначив, що крім даного обвинувачення, до кримінальної відповідальності він не притягується.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, прокурор не заперечував проти їх задоволення. Потерпілий до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ст.286 ч.2 КК України віднесені до кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.49 ч.1 п.4 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

Санкцією ст.286 ч.2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно обвинувального акту, останнім днем вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення є 12 жовтня 2013 року. Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого сплили строки давності передбачені ст.49 ч.1 п.4 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду та не вчинив нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи їх ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявлених клопотаннь та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, суд вважає клопотання обвинуваченого обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності передбаченої зазначеними статтями КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати складають 3484,24 грн., суд прийшов до висновку щодо необхідності закриття кримінального провадження, а тому процесуальні витрати піддягають сплаті за рахунок держави.

В ході судового розгляду з боку потерпілого ОСОБА_6 був поданий цивільний позов про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 41 128.94 грн., та моральної шкоди в розмірі 500 000 грн.

З урахуванням того, що кримінальне провадження підлягає закриттю цивільний позов в рамках кримінального провадження не розглянутий, суд вважає можливим залишити без розгляду цивільний позов та повернути його позивачу.

При цьому суд вважає можливим роз`яснити цивільному позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду цивільний позивач має право повторно звернутися до суду з заявою в загальному порядку.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284,285-286,288,369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 - обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.286 ч.2 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002615 від 13.10.2013 року відносно ОСОБА_5 в скоєні кримінального проступку передбаченого ст.286 ч.2 КК України, закрити в зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду та повернути його позивачу.

Роз`яснити цивільному позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду цивільний позивач має право повторно звернутися до суду з заявою в загальному порядку.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1