Справа № 456/666/24
Провадження № 1-кп/456/109/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000943 від 02.11.2023, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Разом з цим, Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 днів, який надалі Указами Президента продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб та востаннє з 05 годин 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Також Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 передбачено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань на території України оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться протягом 90 діб та яку продовжено Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 26.07.2023 № 452/2023 з 18 серпня 2023 року на 90 діб та востаннє 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Згідно зі ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Окрім цього, громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, а також під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Так, 09.10.2023 ОСОБА_4 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами проведення якого його визнано придатним до військової служби у військовий час, про що комісією складено Довідку військово-лікарської комісії від 09.10.2023 № 5647/1/4023.

09.10.2023 ОСОБА_4 отримав повістку про виклик на 18:30 09.10.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , з метою відправлення у військову частину НОМЕР_1 , що підтвердив власноручним підписом. Також 09.10.2023 його попереджено під розпис про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та ознайомлено із положеннями ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що надає право на відстрочку.

Проте ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, умисно не прибув за повісткою на відправку до військової частини НОМЕР_1 09.10.2023 о 18:30 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про поважність причин неявки не повідомив, про що 09.10.2023 працівниками центру комплектування складено відповідний акт, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України. В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 з 05.11.2024 зарахований до списку особового складу військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, де на даний час проходить військову службу. Окрім того, ОСОБА_4 раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від слідства або суду не ухилявся, в повному обсязі визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, громадський порядок не порушував, ніяких злочинів чи адміністративних правопорушень не вчиняв. Вважає, що перебування ОСОБА_4 на військовій службі позитивно на нього впливає та робить малоймовірним вчинення ним нового однорідного злочину. У зв`язку з цим доцільність застосування до ОСОБА_4 заходів кримінально-правового впливу відпала, а тому його необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 клопотання підтримала та просить суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтримав клопотання захисника в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника не заперечив.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судоми України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому, треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно з Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року в справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км 19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року в справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року в справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, які караються позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Станом на дату заявлення захисником клопотання обвинувачений ОСОБА_4 критично оцінивши протиправний характер вчиненого ним діяння, добровільно мобілізувався до лав Національної гвардії України, 05.11.2024 зарахований до списку особового складу військової частин НОМЕР_2 Національної гвардії України та на даний час проходить військову службу.

Наведені обставини підтверджуються витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 № 322 від 05.11.2024, з якого вбачається, що з 05.11.2024 ОСОБА_4 зараховано до особового складу військової частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду стрільця 1-го відділення 1-го патрульного зводу 3 патрульної роти патрульного батальйону (ВОС 100915П) та ОСОБА_4 вважається таким, що з 05.11.2024 приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відтак вище вказане свідчить, що з моменту прийняття на військову службу, а саме: з 05.11.2024, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

З огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його посткримінальної поведінки, суд доходить висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на момент розгляду справи змінилася обстановка, так як військовозобов`язаний ОСОБА_7 з 05.11.2024 по даний час прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації і проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Таким чином, з огляду на існування зазначених вище обставин на даний час обстановка, яка оточувала обвинуваченого ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить малоймовірним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Також є слушними доводи захисника про те, що у результаті таких змін у житті обвинуваченого ОСОБА_4 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, та доходить висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Як передбачено ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов переконання, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, відповідно до ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, оскільки встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_4 з 05.11.2024 по даний час призваний і проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність, що відповідно до ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статями 12, 48 КК України, статтями 284, 288, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за статтею 336 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000943 від 02.11.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1