Справа № 333/967/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя,

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 19.04.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки, про звільнення від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2023, в частині засудження за діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, караність якого усунена та приведення у відповідність вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, яке обґрунтовано тим, що на обліку Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з 09.06.2023 перебуває громадянин ОСОБА_3 , 1976 р.н., засуджений 19.04.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2023, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

В судове засідання представник органу пробації не прибув, подав заяву про розгляд подання у його відсутність, подання підтримує, просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України суд вважає можливим розглянути подання у відсутність вказаних осіб.

Прокурор ОСОБА_4 не прибув, подав заяву про розгляд подання у його відсутність, подання підтримує, просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу, відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ч. 6 ст. 3 КК України передбачає, що зміни до законодавства про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено, що адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаним законом підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється положеннями ст. 51 КУпАП, тим самим визначена нижня межа цього параметру для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна (статті 185, 190, 191 КК України), адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем саме у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України настає, якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зміни до ст. 51 КУпАП, які стосуються збільшення розміру вартості викраденого майна для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, в розумінні ст.ст. 3, 5 КК України є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує (усуває) кримінальну протиправність діяння, предметом посягання якого було майно на суму, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказані зміни мають зворотню дію в часі.

При цьому, визначення суми, яка дорівнює 2-м неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється на час вчинення відповідного діяння з урахуванням положень Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

У зв`язку з цим два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

За змістом вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2023 вбачається, що засуджений ОСОБА_3 12.09.2022 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 2129 грн 44 коп.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становить 2481 грн.

Отже, вартість викраденого ОСОБА_3 майна на час вчинення ним відповідного діяння не перевищувала 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і відповідно вчинене ним діяння згідно із Законом № 3886-IX відноситься до адміністративних правопорушень, а його кримінальна караність усунена.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, якого відповідно до ст. 75 КК України звільнено від призначення основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з тим, що караність цього діяння усунена законом.

В той же час 19.04.2023, вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

У зв`язку із застосуванням до ОСОБА_3 закону № 3886-IX та звільненням його від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023 відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

На підставі вищевикладеного, подання органу пробації слід задовольнити.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 51 КУпАП, ст.ст. 3, 5, 74, 185 КК України, ст.ст. 2, 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Подання органу пробації - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки - виконувати самостійно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1