Справа №705/2062/20
1-кп/705/220/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні має неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 28.11.2000 Болградським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 81 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, штраф; 2) 09.09.2005 Болградським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 17.07.2023 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 5 ст. 185 КК України до позбавлення воля на строк 7 років з конфіскацією майна; 4) 19.09.2023 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289, ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 03.08.2018 року приблизно о 09.10 год., за попередньою змовою з особою № 1 та особою № 2 матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, з метою викрадення чужого майна, прибули до буд. АДРЕСА_2 , де, по заздалегідь узгодженому між собою плану, в дворі неподалік під`їзду до вказаного будинку залишилися стояти особа № 2, яка спостерігала за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб мала б повідомити по мобільному телефону ОСОБА_4 та особу № 1. В свою чергу ОСОБА_4 та особа № 1 зайшли в під`їзд вказаного будинку та шляхом підбору ключа відкрили замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та проникли в квартиру, де діючи умисно і цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, таємно, викрали з комоду спальної кімнати золоту обручку вагою 1,53 грама, вартістю 1380 грн., золоту обручку вагою 1,26 грам, вартістю 1160 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинили матеріальної шкоди на загальну суму 2540 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що влітку 2018 року він разом зі своїми знайомими домовилися здійснити крадіжку з квартири в будинку в м.Умані. Для цього зранку вони зайшли в під`їзд багатоповерхового будинку, один із його знайомих залишився на вулиці слідкувати та повідомити про виникнення загрози їх викриття, а він шляхом підбору ключів, відчинив замок у двері квартири та проникнувши до неї, викрали звідти дві золоті каблучки, після чого залишили місце злочину. Невдовзі після цього він був затриманий працівниками поліції. Розуміє тяжкість вчиненого, кається та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчинених кримінальних правопорушень, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 38 років, осудний, не одружений, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.

Обставин, що пом`якшують відповідно до ст. 66 КК України чи обтяжують, відповідно до ст. 67 КК України, покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності покарання, а також інші обставини справи, суд вважає за необхідне в даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На час розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2023, покарання за яким уточнено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2024 та приведеним у відповідність ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2024, та вважається засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 більш суворим покаранням за вироком Івано-Франківського районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2023 за ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тобто, як встановлено судом, засуджений ОСОБА_4 винен у кримінальному правопорушенні, яке вчинено до ухвалення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2023.

У зв`язку із зазначеним, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2023, слід остаточно визначити до відбуття покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень оскільки обвинувачений протягом тривалого періоду займався злочинною діяльністю, нехтуючи загальновизнаними в суспільстві правилами поведінки та моральності, розуміючи значення своїх дій та наслідків, що дає підстави суду зробити висновок про схильність його до протиправної поведінки, а тому, на думку, суду інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком слід обчислювати з 21.11.2019.

Крім того, 03.08.2018 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину, що підтверджується ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.08.2018, якою клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без розгляду в зв`язку з незабезпеченням явки ОСОБА_4 до суду.

Згідно відповіді в.о. головного лікаря КП «Уманська міська лікарня» на запит слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, громадянин ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КП «Уманська міська лікарня» з 03.08.2018 по 07.08.2018. 07.08.2018 о 06 годині 00 хвилин хворий самостійно покинув хірургічне відділення.

Так, згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

У відповідності до ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу та затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Будь-яких відомостей щодо утримання ОСОБА_4 понад сімдесят дві години з моменту його затримання 03.08.2018 без ухвали слідчого судді, суду, а також щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою матеріали кримінального провадження не містять.

У зв`язку з встановленими обставинами, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне у строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 03.08.2018 до 06.08.2018, тобто до спливу сімдесяти двох годин з моменту його затримання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Оскільки запобіжний захід у кримінальному провадженні, що розглядається, ОСОБА_4 не обирався, але останньому призначено покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком, за яким ОСОБА_4 відбуває покарання з 21.11.2019, то строк відбування покарання слід відраховувати згідно попереднього вироку.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні наявні речові докази, однак суд враховує, що дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 було виділено з іншого кримінального провадження відносно інших осіб, співучасників ОСОБА_4 , в якому питання про долю всіх наявних речових доказів вже було вирішено вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2024, то суд не вирішує долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 21.11.2019.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання зарахувати строк тримання під вартою в межах даного кримінального провадження з 03.08.2018 по 06.08.2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1