Справа №712/2237/25
Провадження №1-кп/712/569/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558 від 12.02.2025, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, немаючого на утриманні дітей, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у відділенні «Приват Банку», за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 40, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України за №26/2025, з 05 год. 30 хв. 08 лютого 2025 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, з полички, що розташована поблизу каси, яка знаходиться в приміщенні відділення «ПриватБанку», заволодів гаманцем, який належить потерпілому ОСОБА_7 , вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-25/2796-ТВ від 20.02.2025 становить 1762 гривні 43 коп., в якому зберігались грошові кошти у сумі 3620 гривень, поклавши його до кишені. Після цього з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5382 гривні 43 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_6 показав, що вранці 12.02.2025, він зайшов у відділенні «Приват Банку» (м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 40) заплатити за оренду, та побачив на стійці поблизу каси гаманець. ОСОБА_6 взяв цей гаманець, і поїхав додому. Вдома він перевірив вміст гаманця, та усвідомив, що зробив велику помилку і вирішив повернути гаманець власнику. В цей час йому зателефонували зі служби безпеки банку, та повідомили, що його розшукує поліція. ОСОБА_6 вийшов з будинку, та в дворі був затриманий працівниками поліції. В приміщенні управління поліції ОСОБА_6 повернув гаманець з грошима і банківськими картками. Обвинувачений щиро розкаюється у скоєному правопорушенні, висловив самозасудження своєї поведінки, не розуміє як так трапилось. Крім того, він надав до суду копію квитанції про відшкодування моральної шкоди у сумі 15000 гривень; на прохання потерпілого, ОСОБА_6 перерахував вказані кошти на рахунок дитячого будинку.

До початку судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 подала до суду цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В судовому засіданні 07.04.2025 представник потерпілого та цивільного позивача вказала, що ОСОБА_6 відшкодував моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 15000 гривень, тому потерпілий не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 . За вказаних обставин, представник потерпілого та цивільного позивача просила прийняти відмову цивільного позивача від цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненя кримінального правопорушення, та закрити провадження в цій частині. При призначенні покарання представник потерпілого просила суд не застосовувати до ОСОБА_6 покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, з огляду на те, що останній щиро розкаюється у вчиненому, відшкодував завдану шкоду в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 . Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є фізичною особою-підприємцем, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах, установлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, та застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

До початку судового розгляду представник цивільного позивача ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 подала до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. 07.04.2025 представник потерпілого та цивільного позивача просила прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_7 від цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що обвинувачений добровільно відшкодував шкоду в сумі 15000 гривень.

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним прийняти відмову цивільного позивача від цивільного позову, у зв`язку з чим провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди - закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/124-25/2796-ТВ від 20.02.2025 в сумі 1591 грн. 80 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394, ч.15 ст.615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_7 від цивільного позову, у зв`язку з чим провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- два диски лазерної системи зчитування DVD-R «Verbatim», 16х, 4.7GB/120 min із відеозаписами з бодікамер, під час обслуговування виклику по події, яка мала місце 12.02.2025 близько 10 год 30 хв за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 40, відділення «ПриватБанку»; диск лазерної системи зчитування DVD-R, 16х, 4.7GB/120 min із відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована за адресою: м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 40, у відділенні «ПриватБанку», які приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- чоловічий гаманець чорного кольору із синіми вставками, та грошові кошти, що перебували в гаманці на загальну суму 3620 гривень, абонементські картки та банківські картки «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 , номер картки НОМЕР_1 , картку «ПриватБанк» на імя ОСОБА_8 , номер картки НОМЕР_2 та банківську картку на ім`я ОСОБА_8 , банку «УкрСіббанк», номер картки НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити за належністю ОСОБА_7 ;

- дубльонку чорного кольору з хутром коричневого кольору, яка передана під відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1