Справа № 216/8828/24
провадження 1-кп/216/454/25
УХВАЛА

іменем України

11 лютого 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002080 від 03.10.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровий Свердловської область РФ, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працює водієм в ТОВ «Автотранском», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, м.т. НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, про що надав відповідне письмове клопотання.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що шкоду завдану кримінальним правопорушенням йому відшкодовано у повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, не заперечує, щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.

01.10.2024, приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_4 вживав спиртні напої на літньому майданчику кафе «Шапіто», розташованому за адресою: вул. Миколаївське шосе, 4А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, де між ним та малознайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також відпочивав у зазначеному кафе, на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 , який стояв звернутим до нього лівою стороною тулубу, одного удару правою долонею в область обличчя. При цьому ОСОБА_4 , діючи з необережності, проявляючи злочинну недбалість, під час зазначеного удару в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , не передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді втрати останнім рівноваги та подальшого падіння на тверду поверхню з подальшим травмуванням, але за обставин, що склалися повинен був та міг передбачити настання зазначених наслідків. Внаслідок зазначених необережних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, втратив рівновагу, та не устоявши на ногах впав спиною на підлогу, вкриту кахельною плиткою літнього майданчика кафе «Шапіто», розташованого за адресою: вул. Миколаївське шосе, 4А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, з послідуючим ударом головою об тверду її поверхню. Після цього ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії та з місця події пішов, а потерпілого ОСОБА_6 цього ж вечора 01.10.2024 бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено до лікарняного закладу, де йому було надано належну медичну допомогу. Таким чином, в результаті необережних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синця правого плеча, відкритої черепно-мозкової травми забійної рани лівої скроневої області, перелому тім`яної та скроневої кісток ліворуч, перелому кісток носу, контузійних вогнищ, субарахноїдальних крововиливів з обох боків, більше праворуч, гемосинусита. Згідно з висновками судово-медичних експертиз №1901 від 11.10.2024 та №1964 від 21.10.2024 виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, у сукупності, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України, за ознаками: необережного тяжкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив даний злочин, пояснив, що відшкодував потерпілому завдану шкоду.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ст. 128 КК України кваліфіковано вірно, оскільки обвинувачений своїми необережними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

Між тим, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Разом з цим, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

В свою чергу, санкцією статті 128 КК України, передбачене найсуворіше за ступенем тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком до двох років.

Таким чином, беручи до уваги зазначене, а також виходячи з диспозиції ст. 128 КК України, положень ст. 25 КК України та фактичних обставин справи, кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є нетяжким злочином та за своєю правовою природою є необережним.

Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думку потерпілого, який не заперечував проти задоволення заявленого захисником обвинуваченого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням та прокурора, який також не заперечував по суті клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин та примирився з потерпілим, відшкодувавши останньому шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

При цьому, судом також враховуються роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», а саме, що примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, а звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови ПВСУ).

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 46, 128 КК України, ст.ст. 100, 257, 284, 286, 288, 326 393, 395, 532, 533 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002080 від 03.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України - закрити.

Речові докази: змиви РБК у паперовому конверті, зразки крові ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у паперових конвертах, які було долучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні на підставі постанов від 03.10.2024 та від 19.11.2024, здані на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією знищити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_8