Провадження № 1-кс/466/3621/24
У Х В А Л А

іменем України

18 грудня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

слідчий ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_5

захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах розслідування кримінального провадження відносно, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Конотоп Сумської області, який без місця реєстрації та без постійного місця проживання, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у званні «солдат»,

за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 04.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

18.12.2024 року слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року №45, солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду солдата резерву запасної роти військової частини, включено в списки особового складу та зараховано на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 28.02.2022 року.

Будучи військовослужбовцем по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_5 , самовільно залишив військову частину тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Військовослужбовець по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 15.07.2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 до моменту його фактичного затримання в приміщенні ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Ак. Кучера, 5, а саме до 17.12.2024 року.

У період з 15.07.2022 року по 17.12.2024 року солдат ОСОБА_5 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував.

Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

18.12.2024 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні:

- слідчий ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах розслідування кримінального провадження підтримав та просив таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що дозволу на залишення військової частини не отримував, не вважає, що вчинив злочин. Вказав, що бажає продовжити військову службу.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що підозрюваний має намір повернутися у стрій для проходження військової служби.

Заслухавши позицію слідчого, прокурора щодо клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечують щодо клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов висновків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 31.03.2023 року №674/1/2131; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 , в їх сукупності (рапортами, доповідями витягами з наказів, Актом, характеристиками, тощо); протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п. 32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 , обґрунтованою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід врахувати, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що існують вагомі докази, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Окрім того, підозрюваний без місця реєстрації та без постійного місця проживання, також не встановлено тяжких хвороб та інвалідності, що перешкоджало б утриманню його під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до ч. 8 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 04.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту фактичного затримання з 17.12.2024 року по 14.02.2025 року включно.

Строк дії ухвали становить шістдесят діб з моменту фактичного затримання з 17.12.2024 року по 14.02.2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали направити до державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» - для виконання.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1