ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №632/844/24 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/292/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.246, ч.1 ст.369 КК України
ВИРОК

Іменем України

26 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргоюпрокурора на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2024 року стосовно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сиваш м. Первомайський Харківської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючий на посаді стрільця - снайпера 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону, який має звання сержант, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за:

- ч. 1 ст. 246 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 369 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №931 від 28.11.2023 (по стройовій частині) ОСОБА_7 , солдата резерву 2 запасної роти, призначено на посаду стрільця - снайпера 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону, військове звання «сержант».

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 1 Лісового кодексу України - ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно - гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

Разом з цим, ст. 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року (далі Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів) визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безплатно.

Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Так, 13.09.2023, близько 0900 години, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_7 , взявши з собою заздалегідь приготовлену ланцюгову бензинову пилку марки «Техноград» модель БП-45, прийшов до кварталу 72 виділу 1 Первомайського лісництва Філії «Зміївське лісове господарство» ДП «Ліси України», що знаходиться в територіальних межах Первомайської територіальної громади Лозівського району Харківської області, поблизу м. Первомайський Лозівського району Харківської області, з вказаною метою.

В подальшому, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях для власних потреб, ОСОБА_7 13.09.2023 у період часу з 09-00 до 10-00 години, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного або лісового квитка, виданого уповноваженими органами, з корисних мотивів, умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно - небезпечний характер своїх дій, використовуючи заздалегідь заготовлений інструмент - ланцюгову бензинову пилку марки «Техноград» моделі БП-45, перебуваючи у 72 кварталі вигону 1 Первомайського лісництва, що знаходиться в територіальних межах Первомайської територіальної громади Лозівського району Харківської області, поблизу м. Первомайський Лозівського району Харківської області, шляхом спилювання здійснив незаконну порубку 2 сироростучих дерев твердих порід з діаметрами стволів 50 см - 1 шт., 64 см - 1 шт.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_7 державі, в особі Філії «Зміївське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Держлісагентства, заподіяно шкоду у розмірі 46297,14 грн. що, відповідно до частини 1 Примітки до статті 246 КК України, є істотною шкодою, так як у двадцять і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Крім того, відповідно до графіку несення служби особовим складом та розстановки сил та засобів ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області на березень місяць 2023 року, інспектор сектору реагування патрульної поліції (далі за текстом СРПП) ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 з 0800 години 22.03.2024 до 0800 години 23.03.2024 разом з інспектором СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 та поліцейським СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержантом поліції ОСОБА_10 заступили на службу у складі екіпажу автопатруля для виконання покладених на них службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно положень Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський (інспектор) сектору патрульної поліції, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює у тому числі: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контроль за дотримання правил дорожнього руху; забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством порядку) до підрозділів національної поліції України та/або суду; здійснює охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події у первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчо-оперативних груп. У тому числі поліцейський (інспектор) під час несення служби у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснює також організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху, контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставляння їх на спеціальні майданчики чи стоянки; профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно журналу №234 «Обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області» від 25.05.2023, 22.03.2024 інспектор СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 мав при собі попередньо отриманий портативний відеореєстратор «TECSAR» моделі BDC-53-02, з інвентарним номером /2, інспектор СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 мав при собі попередньо отриманий портативний відеореєстратор «TECSAR» моделі BDC-53-02, з інвентарним номером /4, які використовувалися під час несення служби.

Так, 22.03.2024, близько 1713 години, зазначені поліцейські, виконуючи покладені на них службові обов`язки з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, на службовому автомобілі марки «RENAULT» модель «DUSTER», державний номер НОМЕР_2 на синьому фоні, виїхали за викликом про виявлення водія в стані алкогольного сп`яніння, який керував транспортним засобом, до місця події за адресою: Харківська область, Лозівський район, м. Первомайський, вулиця Єдності, у складі зазначеного автопатруля. На місці події було виявлено та зупинено автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2105, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який керував вказаним транспортним засобом, що перебував в його користуванні в той момент, будучи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Перед початком перевірки документів, в порядку та на вимогу ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», водія ОСОБА_7 було попереджено про застосування поліцейського заходу, а саме застосування технічних приладів для відеофіксації розмови. В ході перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_7 керував транспортним засобом будучи в стані алкогольного сп`яніння, що супроводжувалось наступними ознаками: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови. Після того водію ОСОБА_7 було запропоновано пройти обстеження на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння шляхом проходження перевірки на алкотесті газоаналізаторі марки «DRAGER» модель 6810, яким був оснащений екіпаж, або ж прослідувати до найближчого медичного закладу КНП «Первомайська ЦРЛ» для проходження такого обстеження. Водій ОСОБА_7 не заперечував факту знаходження в стані алкогольного сп`яніння, розумів, що це є порушенням вимог правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на пропозицію службовій особі надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням службового становища, а саме за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усвідомлюючи незаконність своїх дій ОСОБА_7 , з метою пропозиції надання неправомірної вигоди поліцейському, знаходячись поруч з інспектором СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , розуміючи, що він несе службу в одному наряді з інспектором СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та поліцейським СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , які відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особами, які постійно здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовими особами, 22.03.2024 о 1723 годині дістав з кишені одягу грошові кошти та запропонував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 (однієї тисячі) гривень за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер діяння ОСОБА_7 не прийняв пропозицію останнього та в усній формі попередив його про кримінальну відповідальність за пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення будь-якої дії з використанням її службового становища.

Отримавши відмову від працівника поліції, а також попередження про кримінальну відповідальність за незаконні дії, ОСОБА_7 пройшов обстеження на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння шляхом проходження перевірки на алкотесті газоаналізаторі марки «DRAGER» модель 6810, за результатами якого 22.03.2024 о 17-25 годині було встановлено наявність алкоголю на рівні 2,47 %, після чого йому було повідомлено, що у відношенні нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на пропозицію службовій особі надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням службового становища, 22.03.2024, близько 17-26 години, знову екіпажу поліції у вищезазначеному складі, зокрема інспектору СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , ще тричі підряд запропонував надати в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер діяння ОСОБА_7 , не прийняв пропозицію останнього та в усній формі знову попередив його про кримінальну відповідальність за вказані незаконні дії.

За вказаним фактом пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі другий член екіпажу поліцейський СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 відразу повідомив на номер екстреного виклику поліції «102», зареєстрованого в ITC ІПНП (Інформаційно- телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України») для повідомлення чергової частини ВП № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, про систематичні незаконні дії ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246 та ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 369 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задовільнити виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т. 1 а. с. 63 - 65), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 246 КК України, а саме незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, заподіяло істотну шкоду та ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням її службового становища.

Таким чином, апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст. 65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, задовільно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав, щире та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання для обвинуваченого, суд визнав вчинення особою кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, районний суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_7 , можливе без ізоляції його від суспільства.

Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням насамперед особи обвинуваченого, колегія суддів находить таким, що не в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Враховуючи вказані дані, фактичні обставини скоєних злочинів, дані про особу ОСОБА_7 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, звідси колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання є таким що не відповідає дійсності.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком районного суду, про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, колегія суддів знаходить їх слушними виходячи з наступного.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак раніше вже відбував покарання у виді позбавлення волі декілька разів, тож колегія суддів не встановила обставин, які б сприяли його перевихованню без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні вироку судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України є підставою для його скасування.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченому ОСОБА_7 призначається покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2024 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за:

- ч. 1 ст. 246 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 369 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання для відбування покарання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді