Провадження №: 1-кс/755/3773/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та слідчих Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з вказаною скаргою в якій посилаються на те, що 07.06.2024 року вони звернулись до Дарницької окружної прокуратури міста Києва та до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві із заявою про вчинення /посадовими особами - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 / кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.26-30, ч.2 ст.162, ч.4 ст.189, ч.2 ст.364, ч.1 ст.365, ч.3 ст.382 КК України, із проханням внести вказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, однак до цього часу відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

11.11.2024 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду матеріали скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та слідчих Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві направлено до Дніпровського районного суду м. Києва для судового розгляду.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будучи ініціатором даного судового провадження, володіючи інформацією про надходження скарги до суду, особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розгляд скарги не з`являються, провадженням у справі не цікавляться.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно ст.306 КПК України, скарга на дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядається не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги. Розгляд скарги здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка подала скаргу та слідчий.

Відповідно до Глави III КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» /рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»/.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скаргу розглядати із обов`язковою їх участю.

Суд, відповідно до Глав 6, 11 КПК України здійснив виклик осіб, які подали скаргу до суду - судовими повістками, які надіслані поштою /рекомендованим листом/, електронною поштою, однак забезпечити їх явку у судове засідання доступними суду засобами не вдалося. Отже слідчий суддя вжив усіх необхідних заходів для повідомлення осіб та забезпечення їх явки в судове засідання, однак особи, які подали скаргу в судові засідання не з`являються, будь-яких доказів на підтвердження поважності неявки до суду не надали.

Однак, відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов?язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ст.214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов?язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Водночас, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Так, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18.

Тож, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність у таких заявах та повідомленнях об?єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов?язково внесені до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.2 і 4 КПК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов?язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Частиною другою статті 21 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Порядок внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань регламентований статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора 17 серпня 2023року № 231.

У пункті 5 частини п?ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України міститься поняття «попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події.

Тому, визначення попередньої правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення належить тій особі, яка вносить відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (слідчому, дізнавачу, прокурору), це є їх дискреційними повноваженнями.

Самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті Кримінального кодексу України та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий, прокурор не зобов?язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Слідчий суддя вважає, що зміст поданої заяви не відповідає вимогам ч.5 ст.214 КПК України.

Оскільки в поданій заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не міститься обґрунтованих відомостей на підтвердження обставин скоєння кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та слідчих Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8