ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з ДУ "ОСІ"),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № №0000500 від 13.12.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді радіотелефоніста відділення управління начальника ППО рухомого взводу зв`язку роти управління військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого (вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації та перебуваючи на посаді радіотелефоніста відділення управління начальника ППО рухомого взводу зв`язку роти управління військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на початку листопада 2024 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення учасника бойових дій, ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом дописки кульковою ручкою, барвником чорного кольору у посвідченні учасника бойових дій серії НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_8 » власноручно вписав літеру «л» у графі «Прізвище», ти самим підробив посвідчення.

Такими своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення яке видається установою, яка має право видавати такі посвідчення.

Крім того, ОСОБА_8 , 13 грудня 2024 року близько 17:30, перебуваючи в місті Одесі по вулиці Болгарській, біля будинку №1, використав завідомо підроблене посвідчення, а саме посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_8 », шляхом пред`явлення на вимогу працівнику поліції, згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», старшому оперуповноваженому СКП відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Такими своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, всі докази, зібрані на досудовому розслідуванні, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинених кримінальних проступках визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних кримінальних проступків доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення яке видається установою, яка має право видавати такі посвідчення з метою використання його підроблювачем; та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень - є кримінальними поступками; особу ОСОБА_8 , стан здоров`я (відповідно до медичної характеристики в.о. начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 знаходиться під медичним наглядом у військовій частині НОМЕР_1 з 20.04.2024 року, за медичною допомогою не звертався, працевтрати за період служби у в/ч НОМЕР_1 не було), соціальне положення (одружений); на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; те, що обвинувачений беззаперечно визнає вину в інкримінованих йому діяннях та не заперечує їх вчинення; наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, суд враховує наявність не погашеної судимості: вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2024 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування основного призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1(один) рік. А також ту обставину, що вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України відбулось в період іспитового строку, відповідно до вищезазначеного вироку Київського районного суду від 20.11.2024 року.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчинених нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді штрафу.

Також судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема те, що він раніше судимий; його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, також враховується його стан здоров`я, зокрема те, що обвинувачений у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Також, при призначені покарання суд враховує позицію прокурора, який в судовому засіданні просив призначити за вчинення кримінальних проступків покарання у виді штрафу в межах санкції відповідної частини ст.358 КК України.

Таким чином, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 та ч.4 ст. 358 КК України, що на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Остаточне покарання суд призначає із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Документально підтвердженні судові витрати у даному кримінальному провадженні на проведення судової технічної експертизи документів від 20.12.2024 № СЕ-19/116-24/26644-ДД на загальну суму 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2025 року скасувати.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження, не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі нарі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 358 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, який виконувати окремо.

Строк покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання (прибуття) з метою виконання вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2025 року скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов дізнавача від 13.12.2024 року, 20.12.2024 року, а саме:

- посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , яке містило візуальні ознаки підробки, а саме, чорним кольором дописана остання літера «л» в прізвищі даного громадянина зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000500 від 13.12.2024 року;

- бланк посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , видане 02.03.2023 року- зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000500 від 13.12.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової технічної експертизи документів від 20.12.2024 № СЕ-19/116-24/26644-ДД на загальну суму 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1