Справа № 643/3281/25
Провадження № 1-кс/643/1083/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001440, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191КК України, -

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001440 від 23.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на підставі матеріалів Харківського управління ДВБ НП України, відповідно до яких службові особи державного підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють заволодіння державними коштами, в період дії воєнного стану.

Так, службові особи Харківського обласного вузлу спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку (далі Харківський ОВСЗ), зловживаючи своїм службовим становищем, в період дії воєнного стану, здійснюють дії, які мають ознаки привласнення грошових коштів державного підприємства шляхом організації та втілення у життя схеми злочинної діяльності, яка полягає у зарахуванні на вакантні посади осіб, які не з`являються на робочих місцях та не виконують свої функціональні обов`язки, але яким нараховується заробітна плата.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що службові особи Харківського ОВСЗ налагодили протиправну схему, яка має ознаки вчинення злочинної діяльності, яка полягає у виготовленні та наданні третім особам, за грошову винагороду, документів (довідки, службові посвідчення) які засвідчують працевлаштування даних осіб в Харківському ОВСЗ без фактичного працевлаштування останніх, для пред`явлення та надання ними даних документів працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також співробітникам правоохоронних органів під час перевірки особистих документів.

Разом з тим встановлено, що службовими особами Харківського ОВСЗ через третіх осіб організовано подачу вказаних документів до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою сповіщення про те, що вказані особи працевлаштовані у державному підприємстві без їх фактичного працевлаштування.

21.02.2025 отримано ухвалу Московського районного суду міста Харкова про дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 27.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі та документи:мобільний телефон POCO C65 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nokia (кнопковий) imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім-картами НОМЕР_6 ; банківська картка «Монобанк» НОМЕР_7 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_8 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_9 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_10 ; банківська картка «Ощадбанк» НОМЕР_11 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_12 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_13 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_14 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_15 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_16 ; грошові кошти в сумі 10 271 доларів США; грошові кошти в сумі 300 євро; грошові кошти в сумі 27 500 гривень.

28.02.2025 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 зазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Вилучені документи є спеціально створеними з метою збереження інформації матеріальними об`єктами, які містять зафіксовані за допомогою письмових та печатних знаків, відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, оскільки є оригіналами та копіями, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим відповідають критеріям статті 98 КПК України.

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду місця події може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому буде використаний у кримінальному проваджені в якості речового доказу, повернення якого на теперішній час може привести до втрати речового доказу, з метою забезпечення збереження речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, просив клопотання розглянути за його відсутності, клопотання підтримав, просив задоволити.

Представник власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив частково. Звернув увагу на правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої відсутність особи на робочому місці за домовленістю з роботодавцем може свідчити лише про порушення правил трудового розпорядку. Також просив звернути увагу, що на даний час з наявних у матеріалах клопотання доказів неможливо встановити факт злочинного походження вилучених під час обшуку грошових коштів.

Судове засідання фіксувалося за допомогою технічних засобів кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною четвертою ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, заслухавши учасника розгляду матеріалів клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2025, 27.02.2025 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане клопотання направлено до суду 28.02.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Постановою слідчого старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 від 28.02.2025 вилучений мобільний телефон POCO C65 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами; мобільний телефон Nokia (кнопковий) imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім-картами; банківська картка «Монобанк» НОМЕР_7 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_8 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_9 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_10 ; банківська картка «Ощадбанк» НОМЕР_11 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_12 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_13 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_14 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_15 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_16 ; грошові кошти в сумі 10 271 доларів США; грошові кошти в сумі 300 євро; грошові кошти в сумі 27 500 гривень, визнано речовими доказами.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час в цілому не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Водночас дослідивши наявні у матеріалах справи ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2025, протокол обшуку від 27.02.2025, постанову слідчого про визнання речовими доказами та провівши їх системний аналіз, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти задоволенню не підлягає.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вилученим в ході обшуку 27.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , майном, а саме: мобільний телефон POCO C65 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами; мобільний телефон Nokia (кнопковий) imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім-картами; банківська картка «Монобанк» НОМЕР_7 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_8 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_9 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_10 ; банківська картка «Ощадбанк» НОМЕР_11 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_12 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_13 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_14 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_15 ; банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_16 , фактичним власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1