Провадження №1-кп/389/40/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 25.02.2025 стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

З моменту зарахування 07.05.2024 до списків особового складу у розпорядження військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.11,13 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст.3,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно одержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частин, честю і гідністю військовослужбовця від шкідливих для здоров`я звичок.

Всупереч зазначеному, ОСОБА_3 25.02.2025 приблизно о 12.00 год. знаходився біля території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, з мотивів особистої неприязні до потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, нехтуючи встановленими у суспільстві нормами моралі та поведінки, ОСОБА_3 наніс один боковий удар кулаком правої руки в обличчя, а саме по лівій щоці, в результаті чого ОСОБА_4 не втримавши рівноваги впав на землю, після чого ОСОБА_4 піднявшись із землі та ставши рівно, ОСОБА_3 продовжуючи протиправні дії наніс ОСОБА_4 ще один боковий удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку лівої вилиці.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій вилиці, садна з синцем на лівій щоці, рани слизової оболонки лівої щоки, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з судовим розглядом обвинувального акту за його відсутності та відсутності його захисника ОСОБА_6 , відповідно до ст.ст.381-382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 надав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначив, що його згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі його захисника є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілий ОСОБА_4 також надав письмову заяву, у якій зазначає, що він не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності. Крім того, він ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження в частині розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження №0000041 від 25.02.2025, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до змісту ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він відповідно до ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , за місцем проходження служби зарекомендував себе задовільно.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Водночас суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, а також суспільну небезпечність умисного легкого тілесного ушкодження, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ: оптичний СD-R диск, на якому міститься відео-фрагменти із бодікамери виїзду на виклик за матеріалами ЄО №2973 щодо факту спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1