05.05.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/28/25
Справа № 940/513/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000005 від 03.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Тетієва Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20, 21 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу психотропних речовин, включених до таблиці 2 Переліку:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у медичній практиці (ст. 21 Закону).

Так, ОСОБА_4 , у невстановлені дізнанням дату, час та за невстановлених обставин придбав амфетамін, чим вчинив незаконне придбання психотропної речовини. У подальшому, незаконно придбану психотропну речовину ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до кімнати житлового будинку, де почав зберігати для власного вжитку, без мети збуту до моменту вилучення працівниками поліції.

22.02.2023 о 10 годині 05 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області в кімнаті житлового будинку виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,407 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не визнав та пояснив суду, що постійно проживає в АДРЕСА_2 разом з сім`єю. Починаючи з кінця лютого 2022, тобто після початку війни, до ОСОБА_4 додому почали приїздити помитись його знайомі військовослужбовці територіальної оборони. Це тривало близько двох місяців. В один з днів в цей період хтось із військових забув у нього на подвір`ї чорну шкіряну сумку через плече, яку ОСОБА_4 заніс додому та повісив на гачок, поруч з іншим одягом, яким користується родина. Сумку він не відкривав, але повідомив про це одного з тих військових, а саме ОСОБА_7 , коли той в черговий раз приїхав до нього додому помитись, проте останній був втомлений і сказав, що потім з`ясує, чия це сумка, проте так і не з`ясував. Вказана сумка висіла майже рік на тому самому місці, ніхто її не чіпав. 22.02.2023 до ОСОБА_4 додому з обшуком прийшли працівники поліції, які виявили вказану сумку з пакетиком якоїсь речовини всередині, а також декілька набоїв. Водночас, ОСОБА_4 відразу під час обшуку повідомив поліцейським, що вказана сумка не його, а когось з військових, а тому її вміст йому не відомий. Крім того, ОСОБА_4 зі змісту ухвали слідчого судді, на підставі якої проводився обшук, дізнався що причиною обшуку були серед іншого показання свідка ОСОБА_8 , який начебто підтвердив, що ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби і зберігає вдома коноплю. Оскільки ОСОБА_4 ніколи не був знайомий з вказаною особою і не зберігав коноплі вдома, то він після обшуку вирішив знайти вказану особу та з`ясувати, чому той його обмовляє, а відтак знайшов номер телефону ОСОБА_8 і набрав його. ОСОБА_8 по телефону категорично заперечив, що його хтось допитував з приводу зберігання наркотичних засобів ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 дізнався, що протокол допиту свідка ОСОБА_8 складений оперуповноваженим ОСОБА_9 . За таких обставин, на думку ОСОБА_4 , обшук в його помешканні був незаконний, оскільки однією з підстав надання згоди слідчим суддею дозволу на проведення обшуку був сфальсифікований поліцейським ОСОБА_9 протокол допиту свідка ОСОБА_8 .

Водночас, обвинувачений ОСОБА_4 в обґрунтування своєї непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вказав на відсутності на поверхні пакунку з порошкоподібною речовиною, вилученого із його житла, будь-яких відбитків пальців рук, при тому, що навіть при вилученні під час обшуку вказаного пакунку до нього торкались, коли упаковували, а тому якісь відбитки мали б бути. Просив суд його виправдати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав доводи підзахисного та у письмових судових дебатах фактично висловив позицію щодо недопустимості згідно ст. 87 КПК України проведеного в помешканні ОСОБА_4 обшуку та його результатів, а також допиту свідка ОСОБА_8 , оскільки основним доказом сторони обвинувачення були саме свідчення свідка ОСОБА_8 , який нібито факт вживання з ОСОБА_4 наркотичного засобу канабіс, який той виніс з дому. Дані свідчення стали підставою для задоволення клопотання про проведення обшуку. З даного приводу в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_8 , який вказав, що ОСОБА_4 взагалі не знає, свідчення в рамках кримінального провадження №0000005 він не надавав та підписи у протоколі допиту йому не належать. Вказав, що до нього зателефонував ОСОБА_9 , який сказав, що замість нього розпишеться в якихось документах. Водночас, захисник вказав на тому, що обшук був проведений не лише на підставі ухвали слідчого судді, в основу якої покладений сфальсифікований протокол допиту свідка, але й інформація про зберігання ОСОБА_4 канабісу також не підтвердилась, оскільки в ході обшуку був знайдений лише амфетамін.

Крім того, захисник вказав, що 16.05.2023 ОСОБА_4 звертався з клопотанням про призначення судово-дактилоскопічної експертизи для з`ясування того, чи маються на поліетиленовому пакунку відбитки його пальців. У задоволенні даного клопотання було відмовлено постановою від 18.05.2023 з тих підстав, що 17.05.2023 року було проведено огляд пакунку з амфетаміном за участю інспектора-криміналіста Білоцерківського РУП ОСОБА_10 і на поверхні пакунку папілярних візерунків не виявлено, що унеможливлює подальше призначення експертизи. Водночас, згідно відеозапису обшуку від 22.02.2023 видно, як працівник поліції ОСОБА_9 виявляє наркотичний засіб у сумці, яка знаходиться у коридорі, при цьому бере пакунок руками без рукавичок. Тому, принаймні, відбитки ОСОБА_9 повинні були бути на пакунку, але їх не було виявлено. Вказане, на думку захисника, дає підстави для об`єктивного сумніву щодо достовірності вилучених доказів та свідчить про фальсифікацію не тільки протоколу допиту свідка, а також і про неправомірні маніпуляції з речовими доказами. З огляду на викладене, захисник просив суд виправдати ОСОБА_4 у зв`язку з недоведеністю пред`явленого йому обвинувачення.

Прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо невизнання своєї вини, провівши судове слідство в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, безпосередньо дослідивши докази, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується наступними доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не знав, побачив його вперше у судовому засіданні, проте раніше ОСОБА_4 йому телефонував і просив приїхати до суду для надання свідчень. Також свідок ОСОБА_8 вказав, що раніше допитувався працівниками поліції в інших справах, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а також у нього були судові справи, пов`язані з сімейними відносинами. Водночас, свідок заперечив факт допиту його як свідка 04.01.2023 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та заперечив належність йому підписів у вказаному протоколі допиту свідка, складеному ст. о/у СРЗПО ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 .

Разом з тим, свідок ОСОБА_8 зазначив, що на дату, вказану у протоколі допиту його як свідка, він усе ж постійно проживав за місцем своєї реєстрації і лише 27.01.2023 року був призваний до лав ЗСУ.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_4 з дитинства, проживали в одному селі. Відносини нормальні. Після початку війни, а саме з кінця лютого і до середини квітня 2022 року, тобто десь протягом двох місяців він проходив службу в роті охорони у Тетієві і декілька разів приїздив додому до ОСОБА_4 , щоб помитись. Інколи приїздив з іншим військовослужбовцем ОСОБА_11 на автомобілі останнього. При цьому, ніяких речей у ОСОБА_4 вдома він ніколи не забував. ОСОБА_11 також не міг ніяких речей забути у ОСОБА_4 , оскільки був місцевим і мився вдома у себе і якщо зберігав якісь речі, то або у себе вдома, або у своєму автомобілі. Також свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що коли приходив митись, то залишався у ОСОБА_4 на пару годин і навіть тоді своїх речей у ОСОБА_4 вдома не залишав. На запитання прокурора про те, чи відомо йому щось про можливе вживання ОСОБА_4 заборонених речовин, свідок відповів, що воліє на вказане питання не відповідати. Також свідок категорично заперечив, що залишав вдома у ОСОБА_4 шкіряну сумку, з якої було вилучено заборонену речовину. Кулаєв чи інші особи до нього також ніколи не звертались з приводу якихось забутих речей у ОСОБА_4 ні в той період, ні пізніше. В середині квітня 2022 року свідок ОСОБА_7 разом з іншими особами відбув на фронт в іншу місцевість і більше нічого з цього приводу не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює на посаді заступника начальника карного розшуку відділення поліції №3 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області і в рамках кримінального провадження за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів на території Тетіївської ТГ було надане доручення щодо встановлення свідків вказаного правопорушення. У ході проведених заходів було встановлено свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що ОСОБА_4 незаконно зберігає наркотичні засоби за місцем свого проживання. Зібрані матеріали були направлені до сектору дізнання та у подальшому на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук житлового будинку та господарських споруд за місцем проживання ОСОБА_4 . У ході проведення обшуку в будинку було виявлено сумку, всередині якої був пакунок з порошкоподібною речовиною. Також в сумці був виявлений страховий поліс на транспортний засіб, який перебував у користуванні ОСОБА_4 . За наслідками проведеного обшуку порошкоподібну речовину, зовні схожу на амфетамін, було вилучено та складено протокол обшуку.

Щодо обставин допиту ним у зазначеному провадженні як свідка ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_9 повідомив, що знає ОСОБА_8 ще з 2014 року, з ним неодноразово проводились різні слідчі дії, обшуки і допити, останній надавав інформацію, яка становила оперативний інтерес. Водночас, свідок ОСОБА_9 підтвердив, що дійсно проводив допит свідка ОСОБА_8 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 і це було десь на початку війни, точної дати не пам`ятає. Щодо версії обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що сумку із забороненою речовиною забув хтось із військових, свідок ОСОБА_9 повідомив, що вказана версія також перевірялась, проте свого підтвердження не знайшла.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були запрошені як поняті під час проведення 22.02.2023 обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 фактично підтвердили факт їхньої участі в проведенні вказаної слідчої дії та виявлення в ході обшуку порошкоподібної речовини, яка була упакована та вилучена працівниками поліції.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується й іншими доказами, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує дату реєстрації кримінального провадження № 0000005 від 03.01.2023, про те, що (Тетіїв ІТС ІПНП № 37) 03.01.2023 надійшов рапорт о/у СРЗПО ВКП Білоцерківського РУП з приводу того, що невстановлена особа за місцем свого проживання на території Тетіївської ОТГ Білоцерківського району Київської області незаконно зберігає наркотичні засоби без мети збуту (а. с. 100-101);

-ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 23.01.2023 у справі № 940/66/23, якою надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи (житлового будинку та господарських будівель) за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_4 (а. с. 102-103);

-протоколом обшуку від 22.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 23.01.2023 у справі № 940/66/23, згідно з яким у житловому будинку у кімнаті виявлено чоловічу сумку при огляді якої виявлено прозорий пакет з порошкоподібною речовиною рожевого кольору зовні схожою на амфетамін, яку поміщено до спеціального пакету № 2955020 (а. с. 104-107);

-відеозаписом фіксації проведення 22.02.2023 обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що в ході обшуку за участю та в присутності ОСОБА_4 (мітка часу: 19 хв. 20 сек. відеозапису) виявлено сумку чорного кольору з ремінцем через плече, з якої почергово вилучено прозорий пакунок з порошкоподібною речовиною та страховий поліс на автомобіль Таврія, при цьому ОСОБА_4 , каже на відео, що сумка не його, але саме він робив цей поліс нещодавно на вказаний автомобіль. Також ОСОБА_4 на запитання поліцейського, який оглядає вказаний поліс, зазначає, що страховку він поклав до вказаної сумки. Також з відеозапису вбачається, що виявлений пакунок з порошкоподібною речовиною було поміщено до спецпакету і зауважень у ОСОБА_4 за наслідками проведення обшуку не було. (а. с.108);

-висновком експерта № СЕ-19/111-23/10268-НЗПРАП від 25.04.2023 з якого вбачається, що у наданій на дослідження порошкоподібній речовині рожевого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,407 г (а. с. 111-114);

-протоколом огляду предмета від 17.05.2023 з ілюстративними таблицями, а саме спеціального пакету без номеру з написом «висновок експерта від 25.04.2023 № СЕ-19/111-23/10268-НЗПРАП (а. с. 116).

Дослідивши та оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК України, з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів результатів обшуку від 22.02.2003, проведеного за адресою проживання ОСОБА_4 у зв`язку з фальсифікацією, на думку захисника, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 04.01.2023, а також відсутністю на момент розгляду вказаного клопотання відомостей про незаконне зберігання ОСОБА_4 , а саме амфетаміну, вилученого під час обшуку, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Так, згідно відомостей, зазначених в ухвалі слідчого судді від 23.01.2023 начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_14 звернулася до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням, погодженим начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_15 , про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_16 , де фактично проживає ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відшукування речей, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказом під час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин та інших заборонених законом речей, речей, пристосованих для виготовлення та вживання наркотичних засобів, психотропних речовин з можливістю їх вилучення. Зазначене клопотання було мотивоване тим, що у провадженні СД відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, зокрема про те, що невідома особа на території Тетіївської ОТГ Білоцерківського району Київської області за місцем свого проживання зберігає наркотичні засоби. Відповідно рапорту оперуповноваженого СРЗПО ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_17 від 03.01.2023 року даною особою є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 . Також в ухвалі слідчого судді зазначено, що ізпояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби, а саме коноплю шляхом куріння, яку зберігає за місцем свого проживання. Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, вважав, що дане клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки було доведено наявність достатніх підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, відшукувані речі мають значення для досудового розслідування, можуть бути використані, як речові докази в кримінальному провадженні та можуть знаходитися в житлі або іншому володінні за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_16 , де фактично проживає ОСОБА_4 .

Крім того, за результатами розгляду вказаного клопотання слідчим суддею було надано начальнику сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області капітану поліції ОСОБА_14 та старшому дізнавачу сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області капітану поліції ОСОБА_18 дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи (житлового будинку та господарських будівель) за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_16 , де фактично проживає ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відшукування речей, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказом під час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин та інших заборонених законом речей, речей, пристосованих для виготовлення та вживання наркотичних засобів, психотропних речовин з можливістю їх вилучення.

За таких обставин, суд констатує, що станом на дату розгляду клопотання слідчим суддею, вочевидь, не існувало будь-яких визначених законодавством перешкод для прийняття вказаного рішення.

Більш того, згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді від 23.01.2023 було надано дозвіл на відшукування речей, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказом під час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин та інших заборонених законом речей, речей, пристосованих для виготовлення та вживання наркотичних засобів, психотропних речовин з можливістю їх вилучення.

За таких обставин, виявлення та вилучення в ході подальшого обшуку амфетаміну охоплювалось ухвалою слідчого судді, а відтак відсутні підстави вважати його результати недопустимими з цих підстав.

Крім того, оскільки свідок ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні повідомив, що з приводу обставин зазначення у протоколі допиту його як свідка від 04.01.2023 року недостовірних відомостей він спілкувався з правоохоронцями та не заперечував факту звернення з відповідною заявою до ТУ ДБР в м. Києві, копію якої обвинувачений ОСОБА_4 долучив до матеріалів провадження (а.с. 136, т. 1), суд вважає, що оцінку вказаним обставинам має надати саме уповноважений орган досудового розслідування за наслідками розгляду вказаної заяви. Разом з тим, сам факт наявності такої заяви ОСОБА_8 не є підставою для визнання результатів обшуку недопустимими доказами у розумінні ст. 87 КПК України.

За таких обставин, суд констатує, що відсутні підстави для недопустимості як доказів результатів обшуку від 22.02.2003, проведеного за адресою проживання ОСОБА_4 у зв`язку з фальсифікацією, на думку захисника, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 04.01.2023, а також відсутністю на момент розгляду вказаного клопотання відомостей про незаконне зберігання ОСОБА_4 саме амфетаміну, вилученого під час обшуку.

Щодо версії обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що сумку з наркотичною речовиною залишив випадково у нього вдома хтось з військових на початку 2022 року і вона протягом цілого року знаходилась на гачку в будинку без огляду її вмісту ОСОБА_4 чи іншими особами, суд оцінює її критично, оскільки згідно показань ОСОБА_4 він у 2022 році виявив вказану сумку у себе на подвір`ї і начебто просив інших осіб встановити власника. Суд вважає нелогічною таку версію, оскільки при виявленні чужого майна, зокрема сумки з вмістом, вочевидь, у разі невстановлення власника відразу, логічним, прийнятним та найбільш вірогідним в такій ситуації є огляд вказаної сумки на предмет наявності у ній документів особи чи інших даних, які б допомогли встановити власника. За таких обставин, суд вважає вкрай маловірогідною ситуацію, що ОСОБА_4 виявивши на своєму подвір`ї шкіряну сумку через плече, в якій зазвичай носять документи, телефони, кошти чи інше цінне майно, намагався встановити її власника і зберігав її протягом року у житловому будинку і при цьому жодного разу не оглянув її вміст, хоча б навіть з цікавості чи з питань безпеки. За таких обставин, суд вважає, що вищезазначена версія сторони захисту є неспроможною.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання

Суд остаточно визначає кваліфікацію, яка повинна надаватися з правової точки зору фактам у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на висунуте обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, одружений, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 66 КК України, суд не встановив.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати, зокрема за проведення експертизи від 25.04.2023 № СЕ-19/111-23/10268-НЗПРАП в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме - амфетамін масою 0,407 г, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_19