Справа №718/2577/24
Провадження №1-кп/718/110/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

у судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 19 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 19 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

03 квітня 2025 року через канцелярію суду надійшла угода про примирення між обвинуваченим і потерпілим від 03 квітня 2025 року (далі - угода).

За змістом угоди, обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся в тому, що вчинив злочин по відношенню до потерпілого, повністю відшкодував завдану йому шкоду, просив в останнього вибачення за вчинене діяння, примирився з потерпілим. Потерпілий примирився з обвинуваченим, вибачив останнього за скоєний злочин відносно нього, претензій матеріального та морального характеру відносно ОСОБА_3 не має.

В угоді про примирення сторони прийшли до згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

У судовому засіданні обвинувачений, його захисник та потерпілий, підтримали укладену угоду про примирення та просили затвердити вказану угоду.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про примирення.

Заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, зміст угоди про примирення, суд дійшов наступного висновку.

Загальний порядок судового провадження на підставі угоди визначений ст.474 КПК України, відповідно до якої якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі вимог ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії судового провадження, останнє продовжується у загальному порядку.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Санкція ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачає за вчинення вказаного кримінального правопорушення покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 28.02.2025 року відмовлено у затвердженні угоди про примирення від 27 лютого 2025 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 19 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, у зв`язку з тим, що сторони узгодили обвинуваченому більш м`яке основне покарання, ніж передбачене санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, а саме у виді 3 років пробаційного нагляду, тоді як суд не вбачав підстав для застосування у даному випадку положень ст.69 КК України, оскільки, на думку суду, це не відповідало б інтересам суспільства, внаслідок м`якості визначеного сторонами покарання та суперечило б загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Відповідно до ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою з тим самим підозрюваним, обвинуваченим в одному кримінальному провадженні допускається одноразово у разі усунення підстав, на основі яких суд відмовив у затвердженні такої угоди.

При цьому, покарання у виді штрафу, яке сторони узгодили в угоді про примирення є більш м`яким покаранням ніж пробаційний нагляд, у призначенні якого суд відмовив, оскільки не вбачав підстав для застосування у даному випадку положень ст.69 КК України, оскільки, на думку суду, це не відповідало б інтересам суспільства, внаслідок м`якості визначеного сторонами покарання та суперечило б загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у затвердженні поданої угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим від 03 квітня 2025 року, оскільки сторони угоди узгодили обвинуваченому більш м`яке основне покарання, ніж передбачене санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, а суд не вбачає підстав для застосування у даному випадку положень ст.69 КК України, оскільки, на думку суду, це не відповідає інтересам суспільства, внаслідок м`якості визначеного сторонами покарання та суперечить загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

За таких обставин, суд відмовляє у затвердженні поданої угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим від 03 квітня 2025 року на підставі вимог п.п.1, 2 ст. 474 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 468, 469, 474 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 03 квітня 2025 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 19 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1