Справа № 182/2036/25
Провадження № 1-кс/0182/319/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні її заяви від 26.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

4 квітня 2025 р. до Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 (далі по тесту - Заявниця) на бездіяльність слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (далі по тексту - Нікопольське РУП), яка полягає у невнесенні її заяви від 26.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту - ЄРДР).

Вимоги скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В своїй скарзі Заявниця посилається на наступне.

26 березня 2025 року вона звернулася до голови селищної ради ОСОБА_4 зі скаргою на начальника центру надання адміністративних послуг. Однак ОСОБА_5 не став її слухати і в кабінеті, при відкритих дверях, у присутності замісника голови селищної ради та секретаря кричав на неї, висловлював на її адресу нецензурну лексику, ображав її. Після чого у неї погіршився стан її здоров`я. ОСОБА_5 спричинив їй душевну травму. Вона зателефонувала на лінію «102» та повідомила про вчинення кримінального правопорушення. Однак, слідчим не розпочато досудове розслідування, відомості до ЄРДР за її заявою не внесено. Ураховуючи, що ст. 214 КПК передбачає обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, але ці вимоги були порушені, просить визнати бездіяльність слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР викладених у її заяві. Зобов`язати слідчого Нікопольського РУП внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у її заяві від 26.03.2025.

Позиції учасників судового провадження.

Скарга Заявниці призначалась до судового розгляду на 8 квітня 2025 року та 11 квітня 2025 року.

Про час і місце судового розгляду Заявниця повідомлялася у відповідності до вимог ст. 135 КПК України шляхом надіслання судової повістки SMS-повідомленням.

Не зважаючи на те, що Заявниця була належним чином повідомленою про час і місце судових засідань, в жодне з судових засідань, вона не з`явилася.

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, скарга розглядалася відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК, якою передбачено, що відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка та висновки слідчого судді

Щодо строку оскарження

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії /ч. 1 ст. 304 КПК України/.

Як вказує Заявниця, 26.03.2025 (при цьому додає до скарги копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2025) вона зателефонувала на лінію «102» та повідомила про вчинення кримінального правопорушення.

До слідчого судді Заявниця звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого Нікопольського РУП 04.04.2025, тобто у строк, передбачений ст. 304 КПК України, а тому строк звернення зі скаргою не пропущено.

Непідтримання скарги Заявницею

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням слідчого судді відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано ст. 306 КПК України. Зокрема, частиною першою вказаної статті передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Частиною 2 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

За приписами ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні визначений ст. 135 КПК України, ч. 1 якої передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що у скарзі Заявниця не вказує клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Заявниця належним чином була повідомлена про судові засідання з розгляду скарги, однак в жодне з таких не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду скарги чи розгляд такої у її відсутності не подала.

Така процесуальна поведінка Заявниці призводить до порушення розумних строків розгляду скарги. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що Заявниця не була позбавлена можливості подати відповідне клопотання про відкладення розгляду скарги засобами електронного чи поштового зв`язку.

Відповідно до імперативних вимог ч. 3 ст. 306 КПК України участь у судовому засіданні заявника чи його представника є обов`язковою. Водночас, згідно із ч. 2 цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги … У разі ж неявки до суду заявника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Зокрема, примусовий привід до суду згідно із ч. 3 ст. 140 КПК України застосовується виключно до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Грошове стягнення за неявку до суду без поважних причин відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК України може бути накладено лише на підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Адміністративній відповідальності за злісне ухилення від явки в суд за ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягають лише свідок, потерпілий, позивач, відповідач, експерт, перекладач.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора.

Не передбачає закон і можливості розгляду слідчим суддею скарги за відсутності заявника, належним чином повідомленого про такий розгляд, якщо в судовому засіданні не бере участі його представник.

У ч. 2 ст. 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасувати повідомлення про підозру; зобов`язати припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і заявника, і його представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого ч. 2 ст. 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у ч. 1 ст. 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 9 КПК України засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено.

Тоді як згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зазначеній ситуації слідчий суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК порядку. Адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження /справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»/. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання /справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»/.

З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, слідчий суддя приходить до переконання, що неодноразова неявка в судове засідання Заявниці без повідомлення поважності причин такої неявки, без подання клопотання про відкладення розгляду скарги чи без подання заяви про розгляд такої у її відсутності, свідчить про не підтримання поданої скарги особою, яка її подала, ОСОБА_3 , у зв`язку з чим в задоволені такої слід відмовити.

Прийняття такого рішення відповідатиме висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 9901/365/19, який у відповідності до положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен бути врахований при застосуванні таких норм права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні її заяви від 26.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1