Справа № 442/9985/24
Провадження № 1-кп/442/101/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000244 від 25.10.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бердянська Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 357 КК України,

учасники справи: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 23.10.2024 приблизно о 17 год 00 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , де проживав її знайомий ОСОБА_5 . Під час того коли ОСОБА_5 вийшов до вбиральні, у неї виник раптовий умисел на викрадення пенсійного посвідчення виданого ка ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 .?

Цього ж дня близько 17 год. 00 хв. 23.10.2024 року, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим на ім`я ОСОБА_5 та тимчасовим посвідченнямвійськовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово відлучився до вбиральні, залишивши свою куртку на вішаку у коридорі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що її дії ніким не будуть викриті та за ними ніхто не спостерігає і вона небуде помічена, діючи із прямим умислом, таємно, витягнула із лівої внутрішньої кишені куртки потерпілого, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , взявши їх зі собою покинула квартиру, тим самим незаконно заволоділа вказаними особистими важливими документами.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно заволоділа особистими важливими документами шляхом їх викрадення, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Окрім цього досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2024 приблизно о 17 год 00 хв, ОСОБА_3 в момент коли виймала пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 з лівої внутрішньої нагрудної кишені куртки, також виявила в цій же ж кишені банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.3 1 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом і в цей же час у неї виник умисел на викрадення вказаної банківської картки.

Цього ж дня приблизно о 17 год. 00 хв. 23.10.2024, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння банківською картою банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 , тимчасово відлучився до вбиральні, залишивши куртку на вішаку у коридорі квартири АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що її дії ніким не будуть викриті та за ними ніхто не спостерігає і вона не буде помічена, діючи із прямим умислом, таємно, витягнула із лівої внутрішньої кишені куртки потерпілого, банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , яка є офіційним документом та віявши її із собою покинула квартиру, тим самим незаконно заволоділа вказаною банківською карткою.

Таким чином, ОСОБА_3 викрала офіційний документ, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Будучи допитаною у ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 , винуватою себе у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Пояснила, що була в гостях у ОСОБА_5 . Вони випивали, а потім виник конфлікт. Через емоції, коли потерпілий пішов в туалет, вирішила вкрасти його гаманець, що і зробила. Потім все повернула. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, погодилася з кваліфікацією вчинених нею діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень і винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом дізнання правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння особистими важливими документами шляхом їх викрадення та за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також стан здоров`я обвинуваченої, її характеристику та ставлення до скоєного.

З урахуванням наведеного, а також того, що обвинувачена у вчиненому розкаялася, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, разом з тим згідно ст. 89 КК України не судима, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання, яке передбачене санкціями ч. 1 та ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Судові витрати на залучення експерта у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України та призначити їй покарання за:

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду,

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки, передбачені п.1,2,3 ч.2 ст.59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Після вступу вироку в законну силу речові докази: гаманець, довідку до акту огляду МСЕК, пенсійне посвідчення, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, банківську картку повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.10.2024.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1