Справа № 357/4351/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань №5 угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Родниківка, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовцявійськової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

О 14 годині 16 хвилин 06.01.2025, солдат ОСОБА_3 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, реалізуючи свій протиправний умисел, за допомогою чат-боту «Допомога водіям» у месенджері «Telegram», діючи умисно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вступив у змову з невстановленою особою, досудове розслідування щодо якої здійснюється окремо, щодо спільного виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я за винагороду у розмірі 11000 грн.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на підроблення посвідчення водія, ОСОБА_3 , приблизно о 14 годині 20 хвилин 06.01.2025, діючи умисно, за попередньою змовою із вказаною невстановленою особою, досудове розслідування щодо якої здійснюється окремо, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, надавши (повідомивши) цій особі, використовуючи можливості мобільного телефону, свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при підробленні документу, а також, свою фотокартку та зразок свого підпису, які у подальшому використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 .

У подальшому, невстановленою особою,досудове розслідування щодо якої здійснюється окремо, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у один з днів, у період з 06.01.2025 до 14.01.2025, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, із застосуванням друкуючого пристрою із термосублімаційним способом друку, виготовлено завідомо для останнього підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , видане 06.01.2025ТСЦ 8041, оскільки бланк документа не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а дійсне посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 06.01.2025 на ім`я іншої особи.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи за вказаних вище обставин за попередньою змовою із невстановленою на цей час особою, досудове розслідування щодо якої здійснюється окремо, безпосередньо виконавши частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, шляхом надання (повідомлення) цій особі своїх анкетних даних, які необхідно було зазначити при підробленні документа, а також надавши своє фото, та фото власного підпису, вчинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Він же, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, 11.02.2025, приблизно о 12 годині 30 хвилин, будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу - марки «Chevrolet», моделі «Epica» реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи на автомобільній дорозі М-05 «Київ-Одеса», на 78 км., поблизу міста Біла Церква Київської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи протиправний умисел, спрямований на використання раніше підробленого документу, усвідомлюючи свої протиправні дії, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є підробленим, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія, яке дає право на керування транспортним засобом відповідних категорій і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із порушенням Правил дорожнього руху (ст.126 КУпАП), на вимогу працівників поліції, надав завідомо для нього підроблене посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_2 , видане 06.01.2025 ТСЦ 8041, оскільки бланк документа не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а дійсне посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 06.01.2025 на ім`я іншої особи.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з остаточним призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку, встановленого судом з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, які, згідно положень ст. 12 КК України:

- ч. 3 ст. 358 КК України є нетяжким злочином;

- ч. 4 ст. 185 КК України є кримінальним проступком.

Отже, у кримінальному провадженні стосовно обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просить затвердити дану угоду, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Суд погоджується з наведеними в угоді про визнання винуватості обставинами, які пом`якшують покарання та визнає відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання: щире каяття, беззаперечне визнання свої вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою,що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки у порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 28 березня 2025 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_3 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, та ч. 4 ст. 358 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 березня 2025 року покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

мобільний телефон Redmi Note 13 Pro IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 , чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 вважати повернутим за належністю;

бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення експертизи, в дохід держави, згідно довідки про витрати на проведення експертизи від 14.02.2025 №СЕ-19/111-25/9412-ДД в розмірі 1989 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) 75 коп..

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди про винуватість є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_7