Номер провадження: 11-сс/813/1908/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 20.11.2024, якою було відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 17.10.2024

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 17.10.2024.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що викладені у заяві ОСОБА_6 доводи не містять конкретних обставин, які б свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень, окрім того, ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 09.09.2024 було зобов`язано уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 від 22.04.2024 в порядку ст. 214 КПК України та проінформувати заявника письмово з дотриманням вимог розумного строку про результати розгляду. З наслідками розгляду зазначеної заяви прокурор ОСОБА_7 відмовив ОСОБА_6 у відкритті кримінального провадження, надавши письмову відповідь.

Також слідчий суддя врахував пояснення прокурора, відповідно до яких до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_6 від 22.04.2024 та на теперішній час проводиться досудове розслідування.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є такою, що не відповідає вимогам КПК України з тих підстав, що відповідно до імперативних приписів ст. 214 КПК України відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.11.2024 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Одеської обласної прокуратури або уповноважену посадову особу Одеської обласної прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 17.10.2024 або призначити новий розгляд його скарги у суді 1-ої інстанції для виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_6 доводи своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі підтримав та просив її задовольнити.

При цьому, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_6 за його відсутності, проти їх задоволення заперечував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів судової справи, які надані апеляційному суду, 17.10.2024 ОСОБА_6 звернувся до Одеської обласної прокуратури із заявою про вчинення прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_6 посилався на те, що прокурор ОСОБА_7 умисно не виконав ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 09.09.2024, якою було зобов`язано уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 від 22.04.2024 у порядку ст. 214 КПК України та проінформувати заявника письмово із дотриманням вимог розумного строку про результати розгляду.

Натомість, з матеріалів, які надані апеляційному суду вбачається, що 10.10.2024 начальник відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 направив заявнику ОСОБА_6 відповідь, відповідно до якої за результатами розгляду його заяви від 22.04.2024 підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено.

Надалі, ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 31.10.2024 було частково задоволено скаргу ОСОБА_6 та було зобов`язано уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості, викладені у його заяві від 22.04.2024 та розпочати досудове розслідування.

У подальшому, 11.11.2024 заявнику ОСОБА_6 було направлено повідомлення прокурором ОСОБА_9 про те, що 07.11.2024 на виконання ухвали слідчого судді від 31.10.2024 Одеської обласною прокуратурою були внесені відомості до ЄРДР та було розпочате досудове розслідування та було долучено відповідний витяг з ЄРДР.

Відтак, за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора.

На підставі аналізу матеріалів справи, апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

За приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокуратура №298 від 30.06.2020 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Офісу Генерального прокурора № 231 від 17.08.2023).

Згідно з п. 1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналізуючи рух провадження, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

При цьому, відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Окрім того, у постанові ККС у складі ВС по справі №556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, з огляду на всі зазначені вище обставини, з урахуванням того, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР заявник ОСОБА_6 зазначав бездіяльність прокурор ОСОБА_10 , яка полягала в умисному, на його переконання, невиконанні ухвали слідчого судді, яка наразі виконана, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Що стосується посилання заявника ОСОБА_6 на те, що ухвалою слідчого судді Печерського райсуду м. Києва від 22.11.2024 по справі № 757/53430/24-к було задоволено його скаргу та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02.10.2024 та розпочати досудове розслідування, апеляційний суд зауважує, що зазначене рішення не має преюдиційного характеру у даному випадку, окрім того, відповідно до приписів КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 309, 336, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2024, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 17.10.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4