18.04.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1436/25
Провадження № 1-кп/644/526/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовочму судовому засіданні кримінальне провадження № 0000103 від 22.04.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 від 22.04.2023 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України.

Захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_6 через систему Електронний суд подані клопотання, які заявлені та підтримані в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме клопотання про здійснення виклику свідків для проведення допитів, в якому просить викликати для проведення допитів у судовому засіданні під час розгляду справи наступних свідків: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ); ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ). Клопотання обґрунтоване метою повного та всебічного розгляду справи, вказаних свідків не допитано під час досудового розслідування, в задоволенні клопотання сторони захисту відмовлено, показання вказаних свідків підтверджують факт того, що ОСОБА_5 не займала будь - які посади добровільно, як їй інкримінує сторона обвинувачення.

Крім того, стороною захисту заявлено клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.02.2025 року у справі № 646/575/25 (провадження № 1-кс/646/301/25) на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , вказавши на необґрунтованість арешту накладеного на нерухоме майно, оскільки лише розпочате кримінальне провадження щодо особи не може бути беззаперечним підтвердженням існування ризику приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі належного майна, на їх наявність мають вказувати інші більш вагомі обставини, які в даному випадку відсутні. Також, вказали щодо неможливості арештованого майна бути об`єктом конфіскації, поряд з тим, що власником нерухомого майна є ОСОБА_5 , оскільки воно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, що є підставою для відмови у накладенні арешту та для скасування такого арешту. Окрім цього, клопотання про накладення арешту розглядалось слідчим суддею за відсутності власника майна ОСОБА_5 , що є порушенням прав та інтересів останньої.

Крім того, стороною захисту заявлено клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 року у справі № 646/575/25 (провадження № 1-кс/646/268/25) на майно, вилучене 24.01.2025 року в ході проведення обшуку у будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук ASUS модель Х551 чорного кольору; планшет марки PIXUS; системний блок марки Saturn; мобільний телефон марки REDMI чорного кольору. Клопотання обґрунтоване тим, що вказане арештоване майно не має відношення до кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , є необґрунтованим, здійснює надмірний процесуальний примус на останню, чим порушуються права та законні інтереси. Вказане майно не має жодного доказового значення для кримінального провадження. Під час обшуку ОСОБА_5 пояснювала що протягом 10 років працювала на посаді завідувача Петропільського сільського клубу, інформація, що є на ноутбуці стосується виключно її роботи, вилучений планшет належить малолітній доньці ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , 2017 року народження, та використовується виключно в цілях навчання та дитячих розваг, системний блок містить виключно особисту інформацію з 2011 року, а саме особисті фотографії та відео, вилучений мобільний телефон придбаний у 2023 році та не має жодного значення для кримінального провадження. До теперішнього часу жодних процесуальних дій, стосовно вилученої техніки органом досудового розслідування здійснено не було, що свідчить про необґрунтованість обмежень прав ОСОБА_5 , як його власника.

Сторона захисту звернулася до суду зі скаргою на рішення дізнавача, а саме на постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 06.11.2024, від 23.01.2025, від 24.01.2025, в порядку ч.2 ст.303 КПК України, в якій просила прийняти її, визнати незаконними, необґрунтованими та такими, що істотно порушили права і свободи обвинуваченої ОСОБА_5 , рішення дізнавача СД Купянського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 та начальника СД Купянського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_12 , а саме постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 06.11.2024 від 23.01.2025, від 24.01.2025 в рамках кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023, при винесенні яких допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Постанови про визнання і приєднання речових доказів винесені дізнавачем без встановлення факту їхнього відношення до кримінального провадження, не зазначено у постанові яке значення дані документи та речі мають для кримінального провадження, окрім припущення дізнання про їхнє підтвердження нібито протиправної діяльності ОСОБА_5 .

Крім того, стороною захисту подано скаргу на дії дізнавача, які полягають у відмові у задоволенні клопотання про проведення допиту в порядку ч.2 ст.303 КПК України, в якій просили прийняти дану скаргу, визначити незаконними, необґрунтованими та такими що істотно порушили права і свободи обвинуваченої ОСОБА_5 дії начальника СД Куп?янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_13 , які полягають у винесенні постанови від 11.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків від 07.022025 № К-07/02/25-1 в рамках кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023. Вимоги скарги обґрунтовують зверненням на досудовому розслідування з клопотанням про виклик та допит свідків, яке постановою від 11.02.2025 року залишено без задоволення через неможливість зв`язатися з вказаними свідками, що жодним чином не підтверджено, повістки свідкам не направлялись, докази телефонних дзвінків матеріали справи не містять, тобто органом дізнання не дотримано процедури здійснення виклику свідків, а постанова від 11.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків є невмотивованою, що свідчить про її незаконність.

Крім того, стороною захисту заявлено клопотання про витребування документів, в яких просять витребувати документи, що містять інформацію щодо руху кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023, а також кримінального провадження № 0000042 від 25.12.2024, з яким воно об`єднано, з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, держателем якого є Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), а саме: розширені витяги (повна інформація) із роздруківками деталізованого та повного руху кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023 та кримінального провадження № 0000042 від 25.12.2024, які відображаються в електронній базі даних Єдиного реєстру досудових розслідувань з обов`язковим позначенням, в тому числі, дати та часу процесуальної (слідчої) дії, виду (тип дії) процесуальної (слідчої) дії, наслідки процесуальної (слідчої) дії, (окремо вкладки «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» тощо) користувача, виконавця та примітки, що знаходяться у володінні Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вулиця Різницька, буд. 13/15); роздруківки (скріншоти) із відомостями щодо статусу та руху кримінальних проваджень. Клопотання обґрунтоване неможливістю самостійно стороною захисту отримати вказані документи, необхідністю забезпечення рівної можливості використання стороною захисту прав на збирання та подання доказів.

Окрім того, стороною захисту подані заперечення на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 у справі № 646/575/25 про арешт майна в порядку ч.3 ст.309 КПК України, відповідно до яких просять прийняти дані заперечення, визнати незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що істотно порушила права і свободи обвинуваченої ОСОБА_5 ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_14 від 31.01.2025 у справі № 646/575/25 (провадження № 1-кс/646/268/2025) про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023. Заперечення обґрунтовані порушенням слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна вимог ч.1 ст.173 КПК України, не надано належної правової оцінки невідповідності клопотання вимогам ст.171 КПК України, не враховано правову підставу для арешту майна, можливість використання як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді є незаконною. Слідчим суддею не досліджено та не надано оцінку доказам, наданим під час розгляду, не з`ясовано обставин, які мали суттєве значення пр прийнятті законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення у зв`язку з чим ухвала слідчого судді є необґрунтованою. В ухвалі слідчого судді про арешт майна не наведено достатні мотивів та підстав для ухвалення рішення про накладення арешту на майно ОСОБА_5 що свідчить про невмотивованість судового рішення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотань сторони захисту про виклик свідків та витребування доказів. Щодо клопотань про скасування арешту майна заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні, вказала про необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, відсутність доказів про порушення прав ОСОБА_5 під час проведення слідчої дії, під час якої вилучене арештоване майно, звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна було обґрунтованим, санкцією частини статті, яка інкримінується ОСОБА_5 передбачено покарання у виді конфіскації майна, з приводу арешту нерухомого майна посилалась на вжиття заходів щодо недопущення відчуження майна через наявність підозри, невизначеність часток у спільному майні подружжя. З приводу скарги на рішення дізнавача про приєднання до справи речових доказів заперечувала, вказавши, що розгляд питання про допустимість доказів можливий під час розгляду справи по суті. Щодо заперечення на ухвалу слідчого судді про арешт майна заперечувала, вказавши про можливість повернення слідчим суддею клопотання про арешт майна у разі невідповідності вимогам КПК України, проте таке клопотання не повернуто прокурору, розглянуто по суті, під час розгляду якого була вислухана думка сторони захисту, вказала про звернення зі скаргами на дії прокурора до КДКП, проте у відкритті провадження дисциплінарної справи відмовлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання, заявлені її захисниками, просила їх задовольнити.

Прокурор просила призначити справу до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_15 просила задовольнити заявлені клопотання та призначити справу до розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку захисника.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання щодо усіх питань, передбачених ст.ст.314,315 КПК України, проаналізувавши зміст обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, розглянувши заявлені сторонами клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Щодо питань, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України

Питання відповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України досліджувалося судом під час розгляду клопотань захисників обвинуваченої ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про його повернення прокурору, за наслідком чого була постановлена відповідна ухвала.

Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

З вказаних мотивів суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта.

Щодо питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні не надходило.

Також судом не встановлені обставини, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, які могли б бути підставою для ухвалення рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

У зв`язку з цим судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Щодо питання складу суду для розгляду цього кримінального провадження

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою цієї статті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 для розгляду цього кримінального провадження визначено головуючу суддю - ОСОБА_1 .

Таким чином, розгляд даного кримінального провадження підлягає проведенню суддею одноособово.

Щодо складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді

З`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження належить здійснювати за обов`язкової участі прокурора, обвинуваченої, її захисників .

Щодо питання про виклик свідків, то суд, із урахуванням позицій сторін, вважає за необхідне вирішити його на стадії судового розгляду після з`ясування обставин, які можуть бути відомі конкретному свідку і мають значення для цього кримінального провадження.

Щодо поданих в порядку ч.2 ст. 303 КПК України скарг та в порядку ч.3 ст. 309 КПК України заперечень на ухвалу слідчого судді

Як згадувалось вище, у підготовчому судовому засіданні захисник звернувся до суду зі скаргами на рішення дізнавача на постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів, дії дізнавача, які полягають у відмові у задоволенні клопотання про проведення допиту свідків. На переконання суду, їх розгляд неможливий без дослідження матеріалів кримінального провадження, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які підлягають оскарженню на досудовому провадженні до слідчого судді.

Згідно з ч. 2 цієї статті скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу положень ч.2 ст. 303 КПК України, можна зробити висновок, що ця норма не містить імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказує на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених ст. 314-316 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил ст. 314-316 КПК України).

Водночас, ч.4 ст. 291 КПК України визначено, що надання суду інших документів, окрім обвинувального акта, до початку судового розгляду забороняється.

Виходячи з мети підготовчого судового засідання, на цій стадії суд не уповноважений здійснювати дослідження та оцінку будь-яких доказів, тим паче тих, які можуть впливати на доведення винуватості або невинуватості особи. Така оцінка надається судом лише після дослідження доказів у ході судового розгляду в порядку, визначеному ст.89,94 КПК України.

Отже, оскільки викладені у скаргах доводи впливають на допустимість доказів, які мають стосунок до доведення винуватості або невинуватості обвинуваченого, і їх вирішення в обов`язковому порядку тягне за собою необхідність дослідження матеріалів кримінального провадження, яке на стадії підготовчого судового засідання не допускається, суд долучає їх до матеріалів кримінального провадження. Оцінка викладеним у них доводам буде надана судом під час судового розгляду у порядку ст.89,94 КПК України.

Також у підготовчому судовому засіданні від захисника ОСОБА_6 надійшли заперечення на ухвалу слідчого судді, постановлену у ході досудового розслідування. Такі заперечення підлягають долученню до матеріалів кримінального провадження, а викладені у них доводи - перевірці в ході судового розгляду.

Щодо клопотань про витребування документів

Захисник ОСОБА_6 просив суд витребувати документи, що містять інформацію щодо руху кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023, а також кримінального провадження № 0000042 від 25.12.2024, з яким воно об`єднано, з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, держателем якого є Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), а саме: розширені витяги (повна інформація) із роздруківками деталізованого та повного руху кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023 та кримінального провадження № 0000042 від 25.12.2024, які відображаються в електронній базі даних Єдиного реєстру досудових розслідувань з обов`язковим позначенням, в тому числі, дати та часу процесуальної (слідчої) дії, виду (тип дії) процесуальної (слідчої) дії, наслідки процесуальної (слідчої) дії, (окремо вкладки «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» тощо) користувача, виконавця та примітки, що знаходяться у володінні Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вулиця Різницька, буд. 13/15); роздруківки (скріншоти) із відомостями щодо статусу та руху кримінальних проваджень.

Ураховуючи, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання доказів (ч.2 ст. 22 КПК України), з метою забезпечення справедливої та змагальної процедури судового розгляду, суд вважає за необхідне зазначене клопотання задовольнити.

Щодо клопотань про скасування арешту майна

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.02.2025 року у справі № 646/575/25 (провадження № 1-кс/646/301/25) накладено арешт на нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ..

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3101.2025 року у справі № 646/575/25 (провадження № 1-кс/646/268/25) накладено арешт на майно, вилучене 24.01.2025 року в ході проведення обшуку у будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук ASUS модель Х551 чорного кольору; планшет марки PIXUS; системний блок марки Saturn; мобільний телефон марки REDMI чорного кольору.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесено арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Частиною 4 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто суд має право скасувати арешт майна лише з двох підстав, а саме у разі доведення існування обставин, які підтверджують, що арешт накладено необґрунтовано або в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, за наявності яких суд може встановити такі підстави, однак логічне тлумачення відповідної норми свідчить, що, перевіряючи наявність першої підстави, суд повинен враховувати обставини, які існували на час накладення арешту, а наявність другої - з огляду на існуючі обставини на час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Така підстава як необґрунтованість накладеного арешту не передбачає оцінку та перегляд по суті постановленого судового рішення про накладення арешту. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає процедуру такого перегляду - виключно в апеляційному порядку. У протилежному випадку це становило би порушення принципу остаточності судового рішення «res judicata».

Обґрунтованість накладеного арешту може бути оцінена виключно з урахуванням обставин та доводів, які з тих чи інших причин не були предметом оцінки під час накладення арешту.

При цьому, відповідно до засади диспозитивності (ч.3 ст.26 КПК України), суд виходить тільки із тих обставин, на які посилаються учасники провадження. Саме на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту покладається обов`язок довести те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо посилання захисника на перебування житлового будинку, на який накладено арешт у спільній сумісній власності подружжя, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Частиною 1 ст. 73 СК України передбачено, що за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Згідно з ч.2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Зважаючи на те, що спільне сумісне майно подружжя між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не поділено, суд у межах кримінального провадження позбавлений можливості здійснити такий поділ та визначити частки кожного із подружжя у спільному майні, суд вважає, що накладення арешту на все майно, а не на 1/2 його частину відповідає вимогам закону, є необхідним для досягнення дієвості кримінального провадження та не є надмірним обмеженням прав іншого співвласника.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить заборони накладення арешту на майно у разі, якщо воно перебуває у спільній сумісній власності, та не означає, що частка другого співвласника буде конфіскована за рішенням суду в разі засудження ОСОБА_5 .

За таких обставин суд вважає, що арешт на майно накладено обґрунтовано.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 слід відмовити.

Разом із цим, наведені захисником доводи щодо скасування арешту майна а саме: ноутбуку ASUS модель Х551 чорного кольору; планшету марки PIXUS; системного блоку марки Saturn; мобільного телефон марки REDMI чорного кольору, не знайшли свого підтвердження, оскільки ним не надано доказів про те, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт було накладено необґрунтовано.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Вирішивши питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду та встановивши відсутність обставин, які б унеможливили призначення цього кримінального провадження до судового розгляду, суд дійшов висновку про призначення судового розгляду у зазначеному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.26,27,170,174,294,303,314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 22.04.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України, який провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду міста Харкова, за адресою: м. Харків, проспект Архітектора Альошина, 7, об 11 год. 00 хв. 21 травня 2025 року.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати за участю прокурора, захисників, обвинуваченої.

Витребувати документи, що містять інформацію щодо руху кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023, а також кримінального провадження № 0000042 від 25.12.2024, з яким воно об`єднано, з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, держателем якого є Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), а саме: розширені витяги (повна інформація) із роздруківками деталізованого та повного руху кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023 та кримінального провадження № 0000042 від 25.12.2024, які відображаються в електронній базі даних Єдиного реєстру досудових розслідувань з обов`язковим позначенням, в тому числі, дати та часу процесуальної (слідчої) дії, виду (тип дії) процесуальної (слідчої) дії, наслідки процесуальної (слідчої) дії, (окремо вкладки «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» тощо) користувача, виконавця та примітки, що знаходяться у володінні Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вулиця Різницька, буд. 13/15); роздруківки (скріншоти) із відомостями щодо статусу та руху кримінальних проваджень.

Скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , подані в порядку ч.2 ст.303 КПК України, на рішення дізнавача, а саме на постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 06.11.2024, від 23.01.2025, від 24.01.2025, на дії дізнавача, які полягають у відмові у задоволенні клопотання про проведення допиту, заперечення на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 у справі № 646/575/25 про арешт майна, - долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим доводам за наслідками судового розгляду.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про здійснення судового виклику свідків для допиту долучити до матеріалів справи. Питання про виклик конкретного свідка вирішувати під час судового розгляду та після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі даному свідку і які мають значення для кримінального провадження.

У задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.02.2025 року у справі № 646/575/25 та ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 року у справі № 646/575/25, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2025 року.

Головуючий: