Справа № 405/8626/24
провадження № 1-кс/405/227/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000987 від 06 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого трьох дітей, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, відповідно до якого просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вказали на необґрунтованість підозри та недоведенність ризиків, на які посилалися слідчий та прокурор, при цьому захисник просив застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід, а саме домашній арешт. Підозрюваний визнав підозру частково.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено,що мешканець м. Кропивницького Кіровоградської області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займаючись і не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, в січні 2025 року обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності психотропну речовину «метамфетамін», обіг якого обмежено.

Реалізовуючи свої протиправні наміри, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у тому числі конопель для медичних цілей, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, придбав (набув у власне володіння та розпорядження), зберігав з метою збуту та передав у місця позбавлення волі психотропну речовину метамфетамін, обіг якого обмежено (Постанова Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів»).

Так, ОСОБА_5 у період часу з 11.01.2025, але не пізніше 12.01.2025, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, за допомогою стільникового зв`язку мережі операторів телекомунікаційних мереж, з метою особистого збагачення та подальшого збуту чи передачі у місця позбавлення волі у порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, отримав замовлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи на передачу психотропної речовини - амфетаміну на адресу ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» засобами поштового зв`язку.

У подальшому ОСОБА_5 на виконання власного злочинного умислу, направленого на незаконну передачу психотропних речовин до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», перебуваючи у відділенні № 10 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 10, здійснив відправлення передачі із психотропними речовинами, замаскованими під продукти харчування на адресу ув`язненого ОСОБА_7 до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» (експрес-накладна №3365 від 12.01.2025) за адресою: м. Кропивницький, вул. Куроп`ятникова, буд. 50-Б, при цьому зазначивши вигадані анкетні дані відправника - ОСОБА_8 , моб. тел. НОМЕР_1 .

Після цього, 13.01.2025 у період часу з 14 год. 50 хв. по 15 год. 15 хв. у кімнаті приймання передач ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» під час огляду вмісту вказаної передачі на ім`я ОСОБА_7 , виявлено полімерний пакет з рідиною білого кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-25/564-НЗПРАП від 17.01.2025, надана на дослідження в`язка речовина білого кольору, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну в наданій на дослідження речовині становить 0,066 грама.

Тим самим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та передачі психотропних речовин у місця позбавлення волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що мешканець м. Кропивницького Кіровоградської області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію власних протиправних намірів, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у тому числі конопель для медичних цілей, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, придбав (набув у власне володіння та розпорядження) та зберігав з метою збуту психотропну речовину метамфетамін, обіг якого обмежено (Постанова Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів»).

В ході досудового розслідування, а саме 23.01.2024 в період часу з 06 год. 30 хв. по 09 год. 32 хв., на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда було проведено обшук в приміщенні житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено 8 (вісім) прозорих зіп-пакетів, в середині яких знаходилась кристалічна речовина світло-жовтого кольору, яку ОСОБА_5 зберігав з метою подальшого збуту, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-25/995-НЗПРАП від 23.01.2025 містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну в наданій на дослідження речовині становить 0,573 грама.

Тим самим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23.01.2025 року о 09.33 год. ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України:

Обґрунтованність підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, копії яких додаються до клопотання, а саме: протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків, протоколами огляду речових доказів, висновками судових експертиз, протоколами тимчасових доступів до речей і документів та іншими зібраними на даний час матеріалами провадження.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК України, застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є достатні об`єктивні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 .

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та його бажання уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість підозрюваного ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, маючи при цьому всі можливості та засоби, за відсутності стійких соціальних звязків у вигляді офіційного (легального) постійного місця роботи та постійного місця проживання, підозрюваний може ухилитись від явки до слідчого, прокурора або суду.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів. Таким чином, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків. Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його «вразливій» стадії;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, у тому числі інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, на даний час протиправні дії, підозрюваного викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Наявність даного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , не вперше притягається до кримінальної відповідальності, що свідчить про кримінальну спрямованість фігуранта та його схильність до скоєння кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як такий, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в рамках даного кримінального провадження.

Слідчим суддею відзначається, що ОСОБА_5 офіційного місця роботи не має, раніше судимий, має реальні та обґрунтовані, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики щодо перебування на більш м`якому запобіжному заході.

По справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, оскільки питання збуту психотропних речовин шляхом досить гостро стоїть в суспільстві та має різко негативне ставлення громадян.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Отже, враховуючи обставини кримінального провадження, характеризуючи дані на підозрюваного, слідчим суддею зауважується, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів, тобто в межах строку досудового розслідування.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

При цьому, крім іншого, слідчим суддею враховується сімейний та майновий стан підозрюваного, стан його здоров`я, що у своїй сукупності дає слідчому судді підстави для визначення підозрюваному заставу у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-197, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою з 09 год. 33 хв. 23.01.2025 до 09 год. 33 хв. 23.03.2025.

Визначити заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 211 960 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000987 від 06 вересня 2024 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , в строк до 09 год. 33 хв. 23.03.2025 року наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 09 год. 33 хв. 23.03.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9