Справа № 278/5208/24
В И Р О К

Іменем України

09 січня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутір Рудковський Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, особа з інвалідністю ІІІ групи, одруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

18 вересня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000604.

З угоди вбачається, що 26.08.2024 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем марки "ВАЗ 2109", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", рухаючись по вул. Квіткова в межах населеного пункту с. Покостівка Житомирського району та області, помітив чорну собаку по кличці «Булька», власником якої була ОСОБА_6 . В цей же час та місці у ОСОБА_4 виник умисел на жорстоке поводження з хребетною твариною собакою, а саме на позбавлення її життя.

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 у вказаний день, час та місці, в порушення вимог ст. ст. 17, 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» із застосуванням жорстокого методу з метою вбивства собаки зупинив транспортний засіб, дочекався поки собака опиниться попереду, шляхом надання автомобілю прискорення умисно здійснив наїзд ним на собаку по кличці «Булька», що призвело до спричинення йому тілесних ушкоджень та його загибелі.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 299 КК як жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних, що призвело до загибелі тварини, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк два роки зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 299 КК, оскільки він жорстоко поводився з твариною, яке призвело до її загибелі.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , є нетяжким злочином; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення; потерпілою надано письмову згоду на укладення цієї угоди. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Сторони угоди просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, потерпілий не заперечував проти цього. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Позов у провадженні не пред`явлено, дані щодо судових витрат відсутні.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд,

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000604 угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2024 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілій та її представнику не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1