Справа № 741/2496/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/373/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 28 квітня 2025 року. Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, тому строк тримання під вартою ОСОБА_8 необхідно продовжити.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вказує, що на даний час відсутні ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як обвинувальний акт щодо останнього перебуває на розгляді місцевого суду. Зокрема, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, є військовослужбовцем по контракту, за місцем служби характеризується виключно позитивно, має відзнаки перед Батьківщиною та сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, його поведінка до затримання, свідчать про відсутність ризику можливого переховування після звільнення з-під варти. Апелянт зазначає, що всі докази в справі органом досудового розслідування зібрані, тому в обвинуваченого відсутня можливість перешкоджати кримінальному провадженню. Також стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_8 має намір впливати на свідків та експертів, або вчиняти інші кримінальні правопорушення, що виключає ризики, передбачені п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляді Носівського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене 10 вересня 2024 року до ЄРДР за №0000171, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 14.09.2024 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався, у тому числі й судом.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , місцевий суд, ураховуючи, що ризики, які полягають у можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти кримінальні правопорушення; зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу та подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду з урахуванням вищевказаних обставин.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають скасування цього запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить сторона захисту.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4