Справа № 730/693/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/251/25
Категорія - ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 21.12.2019 року за апеляційною скаргою та доповненнями до неї заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року про виправлення описки та на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, без освіти, не працюючого, раніше судимого:

- 23.04.2024 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_3 , фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, не працюючого, раніше судимого:

- 21.05.2024 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.5 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69, ч.1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна крім житла;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта 7 класів, не працюючого, раніше судимого:

- 23.04.2024 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.5 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69, ч.1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 та ч.3 ст.187 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складанння призначеного покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.04.2024 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.5 ст. 185 та ч. 4 ст. 187 КК України, з урахуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 7 (семи) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою за попереднім вироком і початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з часу фактичного затримання - з 20 березня 2020 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 ухвалено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 13 558 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім ) грн 43 коп.

ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 та ч.3 ст. 187 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складанння призначеного покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2024 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч.5 ст. 185 та ч. 4 ст. 187 КК України, з урахуванням ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна крім житла, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 7 (семи) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою за попереднім вироком і початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з часу фактичного затримання - з 20 березня 2020 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_9 ухвалено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 13 558 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім ) грн 44 коп.

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 та ч.3 ст. 187 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складанння призначеного покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.04.2024 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч.5 ст. 185 та ч. 4 ст. 187 КК України, з урахуванням ст. 69, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_10 покарання у виді 7 (семи) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зараховано ОСОБА_10 в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою за попереднім вироком і початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з часу фактичного затримання - з 20 березня 2020 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_10 ухвалено не обирати.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 13 558 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім ) грн 43 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року виправлено описку у вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року, а саме в частині посилання на вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по епізоду розбійного нападу на ОСОБА_11 «вчиненого повторно» і абзац четвертий мотивувальної частини вироку викласти в наступній редакції:

17.03.2020 близько 03 год 00 хв, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та привласненням його з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, шляхом пошкодження запірних пристроїв вхідних дверей, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись всередині якого, переслідуючи корисливу мету, у присутності ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що остання розуміє протиправний характер вчинюваних ними діянь, із застосуванням фізичного насильства, яке виразилося у здавлюванні шиї руками, яке не спричинило шкоду життю потерпілої, але було небезпечним у момент його заподіяння та створювало загрозу життю потерпілої, а також із застосуванням психічного насильства, що виразилось у обливанні холодною водою, погрозі ножем, а також погрозі вбивства шляхом спалювання, відкрито заволоділи її грошовими коштами в сумі 200 грн, мобільним телефоном марки «Nokia 105 DSTA-1034» вартістю 286,67 грн та бензопилою марки «Stihl-MS-180» вартістю 2150 грн, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2636,67 грн. Після цього, не виявивши інших цінних речей, покинули приміщення будинку та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

абзац вісімнадцятий мотивувальної частини вироку викласти в наступній редакції:

Своїми умисними діями, які виразилися у розбійному нападі з метою заволодіня чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, із застосуванням насильства, небезпеченого для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, - потерпілої ОСОБА_11 та заволодіння коштами останньої в сумі 200 грн, мобільним телефоном та бензопилою, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, і їх дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з з обставин визнаних судом доведеними та формули кваліфікації посилання на вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розбійного нападу на ОСОБА_11 «вчиненого повторно». Зазначає, що за епізодом вчиненого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розбою відносно потерпілої ОСОБА_11 суд, не врахувавши положення ч. 2 ст. 187 КК України та Примітки 1 до ст. 185 КК України, у викладі фактичних обставин, визнаних судом доведеними та формулі кваліфікації вказав кваліфікуючу ознаку «вчинено повторно», тоді як множинність злочинів за ст. 187 КК України є спеціальною і пов`язана з вчиненням особою раніше або розбою, або бандитизму, що визначено законодавцем.

Також прокурором були подані доповнення до апеляційної скарги в яких він просить поновити строк на оскарження ухвали про виправлення описки від 27.12.2024 року, скасувати дану ухвалу у зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України. Зазначає, шо питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону допущеного районним судом, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом самостійно. Звертає увагу, що колегією суддів, без повідомлення та виклику учасників провадження, було виправлено описку в мотивувальній частині вироку, що призвело до виходу суду за межі висунутого обвинувачення та доведеності всіх ознак злочину. Наголошує, що кваліфікуюча ознака «вчинене повторно» не є опискою, оскільки ця обставина входила до обсягу висунутого прокурором обвинувачення.

Як встановлено судом першої інстанції, 21.12.2019 року близько 03 год 00 хв, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій корисливий умисел щодо вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи та погрозами застосування такого, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, шляхом пошкодження запірних пристроїв вхідних дверей, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись всередині якого, переслідуючи корисливу мету, здійснили напад на ОСОБА_12 , та, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, заволоділи її грошовими коштами в сумі 1 000 грн. Після цього, не виявивши інших цінних речей, покинули приміщення будинку та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

23.12.2019 року близько 01 год 00 хв, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та привласнення його з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, шляхом виймання віконної шибки та подальшого відчинення вхідних дверей, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_5 , знаходячись всередині якого, переслідуючи корисливу мету, у присутності ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що останні розуміють протиправний характер вчинюваних ними діянь, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, відкрито, повторно, заволоділи їх грошовими коштами в сумі 14 500 грн, золотим хрестиком 583 проби вагою 1,5 грама вартістю 632 грн 83 коп за 1 грам, акумуляторним ліхтарем марки «Yajia» вартістю 208 грн 80 коп та намистом білого кольору. Після цього, не виявивши інших цінних речей, покинули приміщення будинку та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

06.01.2020 року близько 04 год 00 хв, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та привласненням його з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, шляхом пошкодження запірних пристроїв вхідних дверей, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_6 , знаходячись всередині якого, переслідуючи корисливу мету, у присутності ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що остання розуміє протиправний характер вчинюваних ними діянь, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, відкрито, повторно, заволоділи її грошовими коштами в сумі 4 700 грн та документами. Після цього, не виявивши інших цінних речей, покинули приміщення будинку та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

17.03.2020 року близько 03 год 00 хв, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій корисливий умисел, з метою заволодіння чужим майном та привласненням його з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, шляхом пошкодження запірних пристроїв вхідних дверей, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись всередині якого, переслідуючи корисливу мету, у присутності ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що остання розуміє протиправний характер вчинюваних ними діянь, із застосуванням фізичного насильства, яке виразилося у здавлюванні шиї руками, яке не спричинило шкоду життю потерпілої, але було небезпечним у момент його заподіяння та створювало загрозу життю потерпілої, а також із застосуванням психічного насильства, що виразилось у обливанні холодною водою, погрозі ножем, а також погрозі вбивства шляхом спалювання, відкрито, повторно, заволоділи її грошовими коштами в сумі 200 грн, мобільним телефоном марки «Nokia 105 DSTA-1034» вартістю 286,67 грн та бензопилою марки «Stihl-MS-180» вартістю 2150 грн, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2636,67 грн. Після цього, не виявивши інших цінних речей, покинули приміщення будинку та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та доповнення до неї з викладених в них підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у відкритому викраденні майна ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у житло останніх та поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для їх життя та здоров`я, а також ті самі дії вчинені повторно відносно потерпілої ОСОБА_15 , та нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , поєднаного з погрозою застосування до неї насильства небезпечного для життя та здоров`я, поєднаного з проникненням у житло останньої, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинувачених за цими епізодами, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Разом з тим, місцевий суд, за епізодом вчиненого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розбою відносно потерпілої ОСОБА_11 при кваліфікації дій винних повною мірою вимог кримінального закону не дотримався, не врахував положення ч. 2 ст. 187 КК України та Примітки 1 до ст. 185 КК України та у формулі кваліфікації вказав кваліфікуючу ознаку «вчинене повторно».

З положень ст.187 КК України слідує, що на відміну від інших злочинів проти власності, повторність як кваліфікуючу ознаку розбою утворює попереднє вчинення розбійником лише двох злочинів - розбою і бандитизму.

У зв`язку з цим, органом досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по епізоду вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_11 правильно інкримінувалась повторність, як кваліфікуюча ознака розбою у вигляді його вчинення особами, які раніше вчинили розбій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Однак, суд першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження, кваліфікував дії ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно, групою осіб, які раніше вчинили розбій.

Таким чином, місцевий суд не врахував те, що вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій, само по собі і є повторністю, характерною для злочину, передбаченого ст.187 КК України, а тому посилання місцевого суду при кваліфікації дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на кваліфікуючу ознаку вчинення злочину повторно, яка не передбачена диспозицією ч.3 ст.187 КК України, підлягає виключенню з вироку суду як зайве, а вирок зміні в цій частині.

Крім того, прокурор подав доповнення до апеляційної скарги, в яких просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки він не був повідомлений судом першої інстанції про розгляд питання щодо виправлення описки у вироку, а також йому не надсилали копії ухвали.

Зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить ухвалу суду про виправлення описки скасувати, оскільки нею було фактично змінено обвинувачення визнане судом доведеним без наведення обґрунтувань того,що прокурором не доведено, що злочин відносно потерпілої ОСОБА_11 було вчинено повторно групою осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи рішення про виправлення описки в оскаржуваному вироку, насправді під видом виправлення описки фактично змінив обвинувачення визнане судом доведеним, що суперечить вимогам закону.

Прокурор у своїй апеляційні скарзі, на думку колегії суддів, обґрунтовано посилається на те, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише виправляє описки та усуває очевидні арифметичні помилки. Виправлення допущених у вироку описок чи помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть судового рішення.

Суд першої інстанції, допустивши помилку в обставинах, які визнані судом доведеними та формулюванні кваліфікації при ухваленні вироку 19.11.2024 року, після отримання апеляційної скарги прокурора з цього приводу, яка надійшла до канцелярії Бахмацького районного суду Чернігівської області 20.12.2024 року, своєю ухвалою про виправлення описки від 27.12.2024 року вказав, що при постановленні вказаного рішення у його змісті була допущена описка, зокрема по епізоду вчиненому ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відносно потерпілої ОСОБА_11 17.03.2020 року у абзаці четвертому та вісімнадцятому мотивувальної його частини помилково зазначена кваліфікуюча ознака «вчинене повторно», тим самим самостійно вніс зміни до оскаржуваного вироку

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд приходить до висновку про допущення місцевим судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга із доповненнями підлягає задоволенню зі зміною вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року та скасуванням ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк апеляційного оскарження ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року про виправлення описки.

Апеляційну скаргу з доповненнями до неї заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року та вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 змінити.

Виключити з обставин визнаних судом доведеними та формули кваліфікації посилання на вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_11 «вчиненого повторно».

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року про виправлення описки у вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 - скасувати

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_16