Справа № 145/51/25
Провадження № 1-кс/145/39/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2025 р. селище Тиврів

Слідчий суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000017 від 13.01.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням у якому зазначає, що досудовим розслідуванням установлено, що в ніч з 11 на 12 січня 2025 року, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав алкогольні напої із раніше знайомим ОСОБА_8 .

В подальшому, під час спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбувся конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого у ОСОБА_7 з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_8 виник умисел, направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки, діючи умисно, маючи суттєву фізичну перевагу над потерпілим, із прикладанням значної фізичної сили, неодноразово завдав цілеспрямовані удари руками і ногами по різним частинам тулуба ОСОБА_8 , в тому числі в ділянку життєво важливих органів серця та легенів, порушення функцій яких спричиняє загрозливі для життя явища, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудей з численними подвійними двосторонніми переломами ребер, з переломом грудини, з масивними крововиливами в середостіння та обидві плевральні порожнини, що ускладнилось травматичним шоком, що за ознакою небезпеки для життя належать до тяжких тілесних ушкоджень відповідно до п. 2.1.3 (п.п. «л», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, від яких ОСОБА_8 в подальшому помер.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 02 від 13.01.2025 причиною смерті ОСОБА_8 є травматичний плевро-пульмональний шок.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Під час досудового розслідування 14 січня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що з пред`явленою підозрою він не згоден, так як не винен у тому, що сталося з ОСОБА_8 . Загиблий є його знайомим, вони дружили протягом багатьох років. Напередодні ОСОБА_8 прийшов до нього додому, сказав, що посварився з дружиною і попросив у нього дозволу пожити в його будинку деякий час. На що він погодився. Увечері вони сиділи разом з ОСОБА_8 вечеряли, розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_8 пішов до вбиральні, яка розташована на вулиці. А через деякий час він вийшов на вулицю і побачив, що ОСОБА_8 лежав на землі, з його слів він дізнався, що той увпав зі сходів на порозі будинку та вдарився. Тоді він підтримуючи ОСОБА_8 допоміг йому піднятися, зайти до будинку та поклав його на диван, а сам пішов до іншої кімнати. Зранку він зайшов до кімнати, в якій знаходився ОСОБА_8 та побачив, що той лежав без свідомості. Він перевірив його пульс і зрозумів, що друг був вже мертвим. Після побаченого він викликав поліцію та повідомив про це.

З клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не погодився та вважав, що підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення даного клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_6 посилався на відсутність доказів у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Клопотання прокурора вважав необгрунтованим, тому заперечував в його задоволенні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, відповідно до ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що згідно ст.183 ч.1 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Також слідчий суддя вважає наявними та доведеними ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, таким чином він перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, оскільки йому може загрожувати реальне покарання, може впливати на свідків кримінального правопорушення, а тому запобігти даним ризикам шляхом застосування до нього інших, більш м`яких, запобіжних заходів, не можливо.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який раніше несудимий, непрацює, стійких соціальних зв"язків немає.

Вищенаведені обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження є недоцільним та не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків .

Будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання ОСОБА_7 під вартою немає.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя не застосовує заставу, оскільки злочин спричинив загибель людини.

З наведених вище підстав слідчий суддя не знаходить підстав для обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 186, 187, 193-194, 196,197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше несудимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 14.03.2025 року (включно) без визначення застави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 20 січня 2025 року .

Слідчий суддя ОСОБА_1