Справа № 202/9526/24
Провадження № 1-кс/202/1045/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000834, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 255-1, ч. 1, ст. 255-2, ч. 1, ст. 255-3, ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000834, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 255-1, ч. 1, ст. 255-2, ч. 1, ст. 255-3, ч. 3 ст. 307 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується транспортним засобом марки «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

05.02.2025 ОСОБА_8 затримано у порядку ст.208 КПК України.

05.02.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.1 ст. 255-2 КК України.

05.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено: 2 ключі запалення від автомобіля марки «АUDI» та 1 ключ запалення від автомобіля марки «BMW», поміщено до спец пакету PSP1140410; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , поміщено до спец пакету PSP1140408.

У подальшому слідчим вказані речі визнано речовими доказами, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що арешт на це майно з підстав передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, а також необхідний для подальшого проведення слідчих дій. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час, при цьому забезпечити збереження речових доказів, що і дає достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий всудовому засідання клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 зазначав, що підстави для накладання арешту відсутні, та просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт.

Слідчий суддя, заслухавши сторону обвинувачення та захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000834, внесеного до ЄРДР 15.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 255-1, ч. 1, ст. 255-2, ч. 1, ст. 255-3, ч. 3 ст. 307 КК України.

05.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено: 2 ключі запалення від автомобіля марки «АUDI» та 1 ключ запалення від автомобіля марки «BMW», поміщено до спец пакету PSP1140410; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , поміщено до спец пакету PSP1140408.

Постановою СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 05.02.20251 ключ запалення від автомобіля марки «BMW»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , визнано речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.02.2025 накладено арешт на: транспортний засіб марки «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним рухомим майном.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно: 1 ключ запалення від автомобіля марки «BMW»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які було вилучено під час обшуку 05.02.2025 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи правову підставу для арешту майна, є наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, та вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника та інших осіб, у користуванні яких перебуває зазначене майно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що арешт майна має тимчасовий характер, та може бути скасований у випадках, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000834, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 255-1, ч. 1, ст. 255-2, ч. 1, ст. 255-3, ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на: 1 ключ запалення від автомобіля марки «BMW»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які було вилучено під час обшуку 05.02.2025 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1