Єдиний унікальний номер №943/2467/24
Провадження №1-кп/943/76/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

Буський районний суд Львівської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буського районного суду в місті Буську кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 від 24 вересня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вербляни, Золочівського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українець, гр.України, одружений, не працює, раніше судимий:

- 26.09.2024 року Буським районним судом Львівської області за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., штраф сплачений, покарання відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2024 року не пізніше 23:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у одній із житлових кімнат будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, на ґрунті ревнощів, під час раптово виниклого конфлікту із останньою, наніс їй два удари кулаком правої руки в ділянку носа та обличчя зліва, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травматичного субдурального крововиливу 3ЧМТ, забою головного мозку, субдурального плащевидного крововиливу зліва, підорбітальної гематоми справа, перелому лівої виличної дуги, двобічного перелому кісток спини носа, що по ознаці тривалого розладу здоров?я відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що дійсно 22 вересня 2024 року, близько 23:00 год. за місцем свого проживання АДРЕСА_1 в житловому будинку, під час конфлікту з дружиною на ґрунті ревнощів, умисно наніс останній кілька ударів кулаком правої руки в ділянку носа, обличчя з ліва, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з?ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у дооровільності їх позиції, а також роз?яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз?яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв?язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ст. 122 ч. 1 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, зі сторони потерпілої немає жодних претензій, просить суворо не карати, обставини справи, які пом`ягшують покарання, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння у його розкриттю, обставини справи, які обтяжують покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, щодо дружини (подружжя), а тому вважає, що обравши покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Термін іспитового строку рахувати з часу проголошення вироку 20 лютого 2025 року.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи;

3). не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4). виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Речові докази: наволочку червоно-білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яка упакована у паперовий конверт «Національна поліція України», знаходиться у камері зберігання речових доказів Золочівського РВП ГУНП У Львівській області - знищити, попередньо скасувавши арешт на вказане майно, накладений, згідно ухвали слідчого судді Золочівського районного суду від 27 вересня 2024 року.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1