Справа № 336/37/25
Пр. 1-кп/336/831/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001830 від 01.12.2024, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мелітополь Запорізької області, громадянки України, яка отримала середню спеціальну освіту, заміжньої, адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , до затримання офіційно не працевлаштованої, на утриманні малолітніх та інших осіб не має, раніше неодноразово судимої, судимість не знята та не погашена, покарання за останнім вироком суду не відбуте,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст.289 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 , захисниці обвинуваченої адвокатки ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст.289 КК України.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_4 подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, яке підтримав в судовому засіданні.

За змістом клопотання ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень. Під час проведення досудового розслідування встановлено відповідно до п.4 ч.1 ст.184 КПК України існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи наведене, дані, що характеризують ОСОБА_3 , прокурор підтримує клопотання.

Сторона захисту проти задоволення даного клопотання не заперечувала.

Захисниця просила у відповідності із позицією, угодженою із ОСОБА_3 , призначити мінімально можливий розмір застави як альтернативного запобіжного засобу.

Неявка інших учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду клопотання прокурора, з приводу чого заперечень від присутніх учасників справи не надходило.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За приписами ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Клопотань про зміну або скасування обраного запобіжного заходу згідно з ч.7 ст.176 КК України до суду не надходило.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 клопотання сторони обвинувачення задоволено частково. Продовжено строк дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор" з 28.01.2025 по 28.03.2025. Строк дії ухвали визначено до 28.03.2025 включно.

Одночасно визначено ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, .

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом строку її дії.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, вона зобов`язаний виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покладено на ОСОБА_3 у разі внесення застави такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Запоріжжя, в якому вона перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Роз`яснено, що термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту її внесення.

Роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Також, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам. Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані у даній нормі права.

Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку, обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).

За результатами розгляду клопотання суд дійшов висновку про збереження суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що відповідає ч.1 ст. 197 КПК України, з 29.03.2025, адже період часу до вказаної дати охоплений строком дії попередньої ухвали суду (від 20.01.2025).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що встановлені раніше ризики існують та обвинувачена може вдатися до відповідних дій.

Судом встановлено що на розгляді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя також перебуває кримінальне провадження (справа №336/2373/20, пр.1-кп/336/85/2025) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000879 від 01.04.2020. У даному провадженні обвинувачена перебувала в розшуку.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід відповідає особі ОСОБА_3 , відповідає тяжкості правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа. Так, злочини, передбачені ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, за змістом ст.12 КК України, віднесені до тяжких злочинів.

Під час розгляду клопотання суд враховує наявність постійного місця проживання обвинуваченої, її сімейний статус, відсутність сталого заробітку та офіційного місця працевлаштування, перебування в розшуку в іншому провадженні, наявність судимостей.

Суд зауважує, що родинні зв`язки та склад сім`ї належними та допустимими доказами не доведено, як і стан здоров`я та приналежність житлового будинку за фактичним місцем проживання ОСОБА_3 обвинуваченій.

Про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) відповідно до ч.1 ст.178 КПК України свідчить тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у вчиненні злочинів із вказаною вище кваліфікацією. Так, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність можливого покарання, ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, про наявність якого стверджує прокурор, дійсно може обґрунтовуватись тим, що на даний час, у зв`язку із початковим етапом розгляду, потерпілі, свідки сторони обвинувачення судом не допитані, разом з цим, під час попереднього розгляду клопотання ОСОБА_3 чітко назвала дані одного зі свідків ОСОБА_6 , з її слів випливає, що його покази можуть мати значення алібі для обвинуваченої з урахуванням кваліфікації дій за ч.2 ст.289 КК України.

Суд наголошує, що може обґрунтувати свої висновки, за загальним правилом, на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Зв`язки та знайомство обвинуваченої із іншими учасниками провадження не підтверджені, але наведені вище обставини свідчать про доведеність зазначеного ризику.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи дані про ОСОБА_3 щодо її притягнення до відповідальності, дійсно можна засвідчити існування такого ризику як можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що обвинувачена, будучи обізнаною про суворість покарання, яке може бути їй призначене у разі визнання її винуватою, опинившись на волі, потенційно може ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані кримінальні правопорушення.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання суду, перешкоджатиме ухиленню обвинуваченої від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Суд враховує, що за станом здоров`я обвинувачена може утримуватися в установі тимчасового обмеження волі, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно, продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить можливість особистої участі обвинуваченої під час судового провадження.

Відповідно, судом визнано обґрунтованим, правомірним та доцільним продовжити утримання обвинуваченої під вартою, оскільки продовжують існувати вказані ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є реальними та на даний час виправдовують обмеження волі вказаної особи, й суд не вбачає зменшення цих актуальних ризиків на час розгляду клопотання.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_3 під вартою.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.178,182 КПК України та приходить до висновку, що розмір застави, що мінімально допустимим в даному випадку є застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області. У зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу суд визначає перелік обов`язків в разі внесення застави, термін їх дії та наслідки невиконання. Враховуючи застосування одночасно із основним й альтернативного запобіжного заходу суд задовольняє клопотання прокурора частково.

Відповідно, розмір застави, встановлений ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у даному кримінальному провадженні від 20.01.2025, порядок її внесення, перелік обов`язків обвинуваченої в разі її внесення та строк їх дії необхідно залишити без змін. Підстав для його зменшення судом під час розгляду клопотання не встановлено.

За змістом ч.5 ст.201 КПК України слід роз`яснити стороні захисту, що суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Відповідно до ст.205, ч.5 ст.331 КПК України ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 177, 182-183, 197, 199, 201, 331, 350, 369-372, 392, 615 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор" з 29.03.2025 по 27.05.2025.

Строк дії ухвали визначити до 27.05.2025 включно.

Розмір застави, встановлений відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у кримінальному провадженні №336/37/25, пр.1-кп/336/831/2025 від 20.01.2025, порядок її внесення, перелік обов`язків обвинуваченої в разі її внесення та строк їх дії залишити без змін.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали суду надіслати Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», вручити обвинуваченій, захиснику обвинуваченої та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений 17.03.2025 о 12-30 годині.

Суддя ОСОБА_1