Справа №705/6247/24
1-в/705/598/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань подання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про приведення вироку у відповідність та звільнення від покарання стосовно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.07.2021, яким засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі,

У С Т А Н О В И В:

Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» звернувся до суду з поданням про приведення вироку у відповідність та звільнення від покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку розгляду клопотання на адресу суду надійшла заява представника ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» про залишення подання без розгляду оскільки 23.12.2024 засуджений ОСОБА_3 звільнений з установи відбування покарань по відбуттю строку покарання.

Учасники судового засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України під час ухвалення даного рішення фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Розглянувши матеріали подання, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Системний аналіз положень ст. ст. 26, 539 КПК України свідчить, що звернення до суду з поданням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом є правом, а не обов`язком ініціатора звернення, тому реалізується ним на власний розсуд.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.07.2021, яким засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 23.04.2020.

Кінець строку відбування покарання: 23.12.2024.

24.12.2024, до початку судового засідання на адресу суду надійшла довідка т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про те, що 23.12.2024 засуджений ОСОБА_3 звільнений з установи відбування покарань по відбуттю строку покарання. Вибув за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Космонавтоів, 14.

Враховуючи, що представник державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» не підтримує подане ним подання про приведення вироку у відповідність та просить залишити його без розгляду, а також те, що засуджений ОСОБА_3 вже звільнився від відбування покарання, необхідність у розгляді по суті такого подання відпала, а тому суд вважає за необхідне залишити його без розгляду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про приведення вироку у відповідність відносно засудженого ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1