Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/74/24
Провадження №1-кп/523/917/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинувачених, їх законних представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, об`єднаного кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожного окремо, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_12 пред`явлено обвинувачення:

- у пограбуванні неповнолітнього ОСОБА_16 , вчиненому в умовах воєнного стану, близько 19 години 30 хвилин 10 серпня 2023 року, на території спортивного майданчика (м. Одеса, вул. Семена Палія, буд.№60);

- у розбійному нападі на неповнолітнього ОСОБА_17 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в умовах воєнного стану, близько 20 години 00 хвилин 29 грудня 2023 року, на території Одеського морського ліцею №24 (м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, буд.№38А);

- у розбійному нападі на неповнолітніх ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в умовах воєнного стану, близько 19 години 00 хвилин 30 грудня 2023 року, на території Молодіжного скверу (м. Одеса, вул. Д. Ойстраха, буд.№32).

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 .

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість причетності обвинуваченого до вмінених тому діянь, їх тяжкість, вчинення останніх за часом кримінально караних діянь в період застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що обумовлює, на думку прокурора, існування ризиків можливого переховування від суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також знищення, схову або спотворення будь якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочинів.

Стороною захисту заперечено проти клопотання прокурора, а також подане клопотання про зміну застосованого до ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, чи зменшення розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, з підстав тривалості ув`язнення обвинуваченого, його неповнолітнього віку, добровільного відшкодуванням законним представником спричиненої потерпілим шкоди, а також не доведенням прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З`ясувавши протилежні позиції сторін, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_12 є неповнолітньою особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, санкція найсуворішого з яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років (з урахуванням вимог ч.1 ст.102 КК України).

Обґрунтованість причетності ОСОБА_12 до вмінених йому діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також частково визнається самим обвинуваченим.

Раніше заявлений довід сторони захисту про причетність іншої особи, а не ОСОБА_12 , до пограбування потерпілого ОСОБА_16 , є не безспірним, проте його перевірка потребує оцінки всієї сукупності доказів, зібраних за цим епізодом, що на цій стадії провадження є передчасним.

Факт відшкодування родичами ОСОБА_12 спричиненої шкоди потерпілим безумовно має бути врахованим у випадку доведення вини обвинуваченого у вчинених діяннях при призначенні покарання, та не має вирішального значення в питанні зміни чи продовження дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.

Незважаючи на неповнолітній вік, а також необхідність продовження навчання у середньо спеціальному навчальному закладі, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку ОСОБА_12 та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи з наступного.

Вмінені обвинуваченому діяння характеризується підвищеною суспільної небезпекою, а також суворими мірами покарання, яке може бути йому визначено у разі визнання винуватим, а відтак суд вважає, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 , пов`язані із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, тобто із спричиненням шкоди здоров`ю особи, в той час як людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України).

Окрім того, як встановлено в даному судовому засіданні вчинення вмінених ОСОБА_12 останніх за часом кримінально караних діянь відбулось в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відтак слід визнати, що існує також і обґрунтований ризик продовження ним злочинної діяльності та вірогідність настання зазначеного із спливом часу не зменшилась.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року визначено розмір застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_12 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складав 605600 грн. На переконання суду в даний час відсутні достатні підстави для зменшення такого розміру застави.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,333,369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - строком до 28 лютого 2025 року.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну застосованого до ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, чи зменшення розміру застави, як альтернативи триманню під вартою відмовити.

Визначити розмір застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_12 обов`язків, передбачених КПК України - у розмірі, визначеному ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року, а саме, у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складав 605600 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до ДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 28 лютого 2025 року включно.

В разі внесення застави виконання ухвали покласти на начальника територіального органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Головуючий ОСОБА_1