Єдиний унікальний номер 722/1634/24
Номер провадження 1-кп/719/6/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької областікримінальне провадження №0000236 від 18.07.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено відповідно до указу Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з чим введено обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та в групі з особами, провадження щодо яких виділено в окреме провадження, та іншими невстановленими слідством особами, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 на виконання розробленого спільно з невстановленою особою плану 20.03.2024р. прибув у м. Дунаївці Хмельницької області, де зустрів раніше підшуканих невстановленою слідством особою чоловіків з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме:

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Кельменці, Дністровського району;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя м. Харків.

Надалі ОСОБА_4 , діючи на виконання раніше розробленого спільно з невстановленою слідством особою плану, 20.03.2024р., точний час органом досудового розслідування не встановлений, перебуваючи у м. Дунаївці, Хмельницької області, організував поселення вищезгаданих громадян до готелю «Адріана», розташованого за адресою: Хмельницька область, м. Дунаївці, вул. Шевченка, 1 11, а також перебуваючи в номері №7 вказаного готелю провів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інструктаж щодо порядку подальшого перетину державного кордону України, надавши відповідні поради та вказівки щодо порядку безпосереднього переходу через державний кордон України та подальших їх дій на території Республіки Молдова. Крім цього ОСОБА_4 отримав від вказаних громадян заздалегідь обумовлену невстановленою слідством особою грошову винагороду за незаконне переправлення через державний, кордон України, зокрема від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 6500 Євро та від ОСОБА_7 6500 доларів США, надавши при цьому вказівку очікувати у вказаному готелі та координував їх подальші дії.

У подальшому 29.03.2024р., точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийти на АЗС, що при в`їзді у м. Дунаївці, точне місце органом досудового розслідування не встановлене, де їх очікуватиме транспортний засіб.

Таку ж вказівку невстановлена на даний час слідством особа, надала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю м. Теребовля, Тернопільської області, якому достеменно було відомо про вищезгадані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та який бажав незаконно перетнути державний кордон України.

У подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою здійснення незаконного перетину державного кордону України були доставлені особами, провадження щодо яких виділено в окреме провадження, до м. НоводністровськЧернівецької області та 01.04.2024р. близько 14 год. 00 хв. під час руху в напрямку розмежування ділянки державного кордону України та Республіки Молдова, між населеними пунктами с. Михалкове та с. Непоротове Дністровського району Чернівецької області, вказаних осіб було виявлено працівниками ДПСУ та УСБУ в Чернівецькій області.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів шляхом сприяння у його вчиненні порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Матеріали кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ухвалами Новодністровського міського суду Чернівецької області від 15.10.2024 року та 18.11.2024 року виділені в окремі провадження.

Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що його двоюрідний брат ОСОБА_11 на початку березня 2024 року приїхав до нього за місцем фактичного проживання на квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , та попросив у ОСОБА_4 допомоги, яка полягала в тому, щоб обвинувачений зустрівся із певними особами у м. Дунаївці Хмельницької області, забрав у них кошти та створив враження, ніби ОСОБА_11 та ОСОБА_4 зможуть незаконно переправити їх за кордон. Таким чином, обвинувачений та його двоюрідний брат повинні були ввести в оману свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння їхніми коштами. Обвинувачений погодився на пропозицію ОСОБА_11 , оскільки останній його попросив та обіцяв надати грошову винагороду у вигляді певного відсотку від отриманої від свідків суми коштів. Завдання ОСОБА_4 полягало в тому, щоб дати свідкам певні інструкції у перетині кордону, їх дій у Республіці Молдова, обвинувачений мав завчити певний текст, переказати його свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими вже, зі слів ОСОБА_4 , зустрічався ОСОБА_11 , забрати у свідків кошти, віддати ОСОБА_11 та отримати в обмін на це свою винагороду.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив, що раніше був знайомим із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , провадження стосовно яких виділене в окреме кримінальне провадження, вперше побачив їх лише на судових засіданнях. Жодного разу, окрім участі у судових засіданнях, не був в Сокирянському районі Чернівецької області, нікого тут не знає, оскільки фактично проживає у м. Чернівці, наміру незаконно переправляти чи сприяти у переправленні через державний кордон України будь-яких осіб обвинувачений ОСОБА_4 не мав.

Так, на виконання домовленості із своїм двоюрідним братом ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_4 разом із останнім приїхали на машині червоного кольору марки «Хюндай» до м. Дунаївці в Хмельницькій області, де обвинувачений мав зняти для свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 номер у готелі «Адріана», ОСОБА_11 повинен був оплати його десь на тиждень, а в подальшому мав вимкнути мобільний телефон, щоб свідки більше не мали із ним зв`язку.

Коли ОСОБА_4 у готельному номері зустрівся із свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останні почали задавати питання, відповіді на які обвинувачений надавав згідно завченого тексту, які були занотовані на його мобільному телефоні. Отримавши від свідків кошти, ОСОБА_4 повернувся до автомобіля, в якому його чекав ОСОБА_11 , та віддав йому всі отримані від свідків гроші. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 та його двоюрідний брат поїхали до Чернівців, обвинувачений довго не бачив свого двоюрідного брата, бо поїхав за кордон до Німеччини, а коли повернувся, то був через кілька днів затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений визнав, що фактично його дії мають ознаки шахрайства, корисливий мотив, хоча коштів від брата він так і не отримав, так як останній мав якійсь фінансові проблеми, а потім ОСОБА_4 затримали. Уточнив, що до зустрічі із своїм двоюрідним братом ОСОБА_11 в березні 2024 року бачився із ним не часто, мав не тісні відносини, погодився йому допомогти, тому що брат його попросив та обіцяв грошову винагороду, розмір якої чітко не обумовлювався. Ні під час досудового розслідування, ні під час свого затримання, проведення обшуку вдома обвинувачений не повідомляв про те, що фактичного його двоюрідний брат та ОСОБА_4 шахрайськими діями заволоділи коштами свідків і не мали наміру нікого переправляти незаконно через державний кордон, ні до свого затримання, ні після нього обвинувачений не намагався знайти свого двоюрідного брата ОСОБА_11 , який виїхав за кордон. Обвинувачений вважає, що його підставив брат ОСОБА_11 , з яким він не виходив на зв`язок через заборону спілкування із свідками, до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_4 не звертався, так як брат знаходиться за кордоном.

Згідно ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.04.2024 року (а.с.208, т.1) було задоволено клопотання сторони обвинувачення про допит свідка ОСОБА_6 в порядку ст. 225 КПК України. Так, свідок ОСОБА_6 показав, що проживає в селищі Кельменці, Чернівецької області, є особою призивного віку, мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, тому звернувся до свого знайомого ОСОБА_13 , щоб останній допоміг йому у цьому. Знайомий ОСОБА_13 дав номер телефона ОСОБА_6 людині, яка повинна була допомогти свідку незаконно перетнути кордон. ОСОБА_6 повідомив, що з ним за допомогою месенджера WhatsApp зв`язався знайомий ОСОБА_13 , запропонував свою допомогу та повідомив, що вартість його послуг коштує 6500 євро. Пізніше цей чоловік зателефонував свідку та повідомив, що йому потрібно прибути у м. Дунаївці, Хмельницької області. ОСОБА_6 разом із іншим свідком ОСОБА_7 зустрілись 19 березня 2024 року в м. Чернівці та на наступний день разом поїхали до м. Дунаївці, почекали десь біля години і за вказівкою знайомого, якого порекомендував свідку ОСОБА_13 , повинні були заселитись у готель «Адріана». Весь цей час свідок мав зв`язок через месенджер WhatsApp із особою, яка пізніше зустріла його у готелі. Коли ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 прибули до готелю «Адріана», в номері їх чекав молодий чоловік, років 30-ти, одітий в спортивну кофту із капюшоном на голові. Цей молодий чоловік повідомив, що свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потрібно зачекати до 19-20 вечора, їм зателефонують і повідомлять наступні дії.

Окрім того, невідома особа в номері пояснила свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що їх відвезуть до кордону України, а далі їм доведеться йти пішки приблизно два кілометри. Дана особа повідомила тезисні інструкції щодо дій свідків в Україні та зауважила, що більш детальні рекомендації щодо поведінки вже за кордоном свідкам нададуть на місці. Свідки повинні були заплатити невідомій особі в номері по 7000 євро кожний, однак ОСОБА_6 передав вищевказаному чоловіку 6500 євро, а ОСОБА_7 - 6500 доларів США, при цьому цей чоловік сказав, що решту суми, тобто 500 євро вони зможуть передати, перебуваючи вже за кордоном, оскільки він має там багатьох знайомих.

На запитання сторони обвинувачення свідок ОСОБА_6 ствердно відповів, що голос чоловіка, із яким він спілкувався за допомогою месенджера WhatsApp, та який зустрів його у номері готелю, один і той самий.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він та ОСОБА_7 чекали десять днів в готелі в м. Дунаївці, готель оплачувала особа, з якою свідок спілкувався, зокрема, закинув кошти на карту свідка. 29 березня 2024 року ОСОБА_6 написала дана особа, щоб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подзвонили ОСОБА_8 , збиралися і йшли до заправки, де їх мають вже чекати. Свідок чітко виконував інструкції невідомої особи. На заправці на околиці м. Дунаївці їх зустрів інший чоловік на бусі марки «Мерседес», який відвіз їх в напрямку м. Новодністровськ. Під час допиту свідок вказав на присутнього під час процесуальної дії підозрюваного ОСОБА_10 (надалі - особа1), провадження відносно якого виділено в окреме провадження.

Не доїжджаючи м. Новодністровськ в полі особа 1, відносно якого виділено окреме провадження, зупинився і до нього під`їхав інший невідомий чоловік на автомобілі ВАЗ. Свідкам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що вони мають зачекати в бусі, оскільки літає дрон. Свідків залишили в бусі до ранку, коли до них приїхала особа 1, відносно якого виділено окреме провадження, та інша невідома свідку особа на ім`я ОСОБА_15 30-35 років, який сказав ОСОБА_6 сідати у ВАЗ та надав інструктаж щодо вигаданої легенди безперешкодного перетину блок-поста у м. Новодністровськ.

Невідома особа на ім`я ОСОБА_15 перевіз свідка через блок-пост у м. Новодністровськ та відвіз на квартиру особи 1, відносно якого виділено окреме провадження, де ОСОБА_6 пробув до вечора. Ввечері свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 чекали у піцерії наступних вказівок, однак їх заселив особа 1, відносно якого виділено окреме провадження, у готель, де останні перебували до наступного вечора. Пізно ввечері свідків по одному почали викликати особа 1, відносно якого виділено окреме провадження, та невідома особа на ім`я ОСОБА_15 на вулицю біля магазину «Най-най», де свідка запитували, чи співпрацює він з правоохоронними органами, а в подальшому надали вказівки щодо чітких дій у Республіці Молдова, коли останній перетне кордон України, зокрема, повідомити про бажання отримати притулок, про самостійний перетин кордону та, у випадку, необхідності про необхідність дати неправомірну вигоду працівникам прикордонної служби Молдови. Дані вказівки були аналогічні тим, які надавав свідку молодий чоловік у номері готелю «Адріана» у м. Дунаївці.

Наступного дня особа 1, відносно якого виділено окреме провадження, віз на своєму бусі марки «Мерседес» у багажному відсіку свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щоб їх не було помітно, в напряму державного кордону України із Республікою Молдова, де їх затримали працівники правоохоронних органів.

Також, згідно ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.04.2024 року (а.с.215, т.1) було задоволено клопотання сторони обвинувачення про допит свідка ОСОБА_7 в порядку ст. 225 КПК України. Так, свідок ОСОБА_7 показав, що приїхав з м. Харкова до м. Києва, щоб потім добратися до м. Чернівці, в подальшому до м. Дунаївці і м. Новодністровськ, щоби незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску. В цьому свідку мав допомогти невідомий чоловік, якому контакти свідка ОСОБА_7 надав його знайомив ОСОБА_13 , з яким він раніше працював в Епіцентрі у м. Харків. Даний невідомий чоловік сам вийшов на зв`язок із свідком через месенджер WhatsApp, своє ім`я не повідомляв, запропонував свою допомогу у перетині кордону, сказав спочатку, що ці послуги коштуватимуть 6000 доларів США, як тільки даний чоловік буде готовий, то він зателефонує свідку, щоб рухатись в сторону Західної України.

Із іншим свідком ОСОБА_6 ОСОБА_7 був знайомий раніше, так як разом працювали в Епіцентрі. Пізніше вищевказаний чоловік набрав ОСОБА_6 та повідомив йому, що свідок та ОСОБА_6 повинні бути 20 березня 2024 року у м. Дунаївці, Хмельницької області. Свідки прибули в обід 20 березня 2024 року до м. Дунаївці, де невідомий чоловік повідомив їм в телефонному режимі, що вони повинні заселитись в готелі «Адріана», номер 7.

Коли свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли в номер у готелі, їх там вже чекав вищевказаний невідомий чоловік, який почав з ними спілкуватись та давати чіткі вказівки щодо подальших дій з приводу незаконного перетину кордону, зокрема, свідки запитували про спосіб переправлення, чи змушені будуть перепливати річку, а також інші деталі перетину і перебування за кордоном після його незаконного перетину, на що отримали пояснення та інструктаж вищевказаного чоловіка, який повідомив, що їх заберуть на автомобілі, вони не перетинатимуть кордон вплав, молдовським прикордонникам потрібно повідомити про бажання отримати статус біженця та дати приблизно 50 євро для проставлення штампа в паспорті. Свідок ОСОБА_7 передав невідомому чоловіку 6500 доларів США, однак зауважив, що сума за послуги становила 7000 євро, тому решту суми, за словами даного чоловіка, свідок повинен був віддати, перебуваючи вже за кордоном, його знайомим.

Свідку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 даний невідомий чоловік повідомив, що ввечері цього самого дня приблизно о 19-20 годині їх заберуть і відвезуть до кордону, однак, дочекавшись до 10 години вечора, свідку написав невідомий чоловік, з яким вони зустрічались у номері, що в цей день їх забрати не вийде. Такі обіцянки забрати свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 невідомий чоловік давав ще десять днів, при цьому оплачував їм проживання у готелі «Адріана».

29 березня 2024 року близько 19 години вищевказаний невідомий чоловік написав свідку через месенджер WhatsApp, щоб він та ОСОБА_6 збирали речі та йшли до зеленої заправки, при цьому свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повинні були зателефонувати іншому свідку ОСОБА_8 і піти вже разом втрьох до заправки, яка знаходилась на околиці м. Дунаївці, де їх повинен був забрати інший чоловік.

Коли свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли на заправку, їх там чекав водій на бусі «Мерседес Спринтер», який всіх трьох свідків на своєму транспорті повинен був відвезти до м. Новодністровськ. Свідок повідомив, що водій буса спілкувався не дуже охоче, однак пізніше повідомив, що літає дрон і тому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні будуть заночувати у бусі та перечекати. При цьому, водія буса забрав інший чоловік, який приїхав на автомобілі ВАЗ бежевого кольору.

Наступного дня, приблизно о 6 ранку водій буса приїхав з іншим чоловіком на вищевказаному автомобілі ВАЗ бежевого кольору, водій якого забрав до себе ОСОБА_6 , і вони поїхали в сторону блок-поста у м. Новодністровськ. Свідку повідомили, що кожного з них водій автомобіля ВАЗ бежевого кольору буде перевозити через блок-пост на Дністровській ГЕС, однак свідок та ОСОБА_7 просиділи у бусі «Мерседес Спринтер» до 20 години, коли до них приїхав водій буса та автомобіля ВАЗ бежевого кольору і вони всі разом поїхали до м. Новодністровськ. Водій «Мерседес Спрінтер» вигадав для свідка та ОСОБА_8 легенду, щоб вони безперешкодно проїхали блокпост у м. Новодністровськ.

При цьому, в судовому засіданні під час допиту свідок ОСОБА_7 вказав на особу 1, відносно якого виділено окреме провадження, як водія «Мерседес Спрінтер», на якому він приїхав у м. Новодністровськ.

Свідок показав, що ввечері 30 березня 2024 року його та ОСОБА_8 привезли до піцерії у м. Новодністровськ, де їх чекав інший свідок ОСОБА_6 . Пізніше їх трьох поселили у готелі в м. Новодністровськ і сказали чекати наступного дня. 01 квітня 2024 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 особа 1, відносно якого виділено окреме провадження, сказав збирати речі, посадив їх у багажний відсік свого буса «Мерседес Спрінтер» і вони почали рухатись у невідомому для свідка напрямку. Пізніше їх затримали працівники правоохоронних органів.

Також, згідно ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.04.2024 року (а.с.212, т.1) було задоволено клопотання сторони обвинувачення про допит свідка ОСОБА_8 в порядку ст. 225 КПК України. Так, свідок ОСОБА_8 показав, що проживає у м. Теребовля, Тернопільської області, приїхав у м. Дунаївці, Хмельницької області, з метою незаконного перетину державного кордону України.

Так, взимку 2024 року свідок зустрівся із чоловіком на ім`я ОСОБА_16 на АЗС ОККО у м. Теребовля разом із знайомим свідка ОСОБА_17 , де ОСОБА_16 повідомив, що може допомогти перетнути свідку державний кордон. Вартість цих послуг складатиме 5500 євро. Свідок та ОСОБА_16 обмінялись контактами у телефоні та тримали подальший зв`язок лише через месенджер WhatsApp.

Пізніше сідок ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_18 на тій самій АЗС ОККО у м. Теребовля та передав йому кошти, при цьому свідок отримав від ОСОБА_19 чіткий інструктаж щодо подальших дій після незаконного перетину державного кордону. Через декілька днів даний чоловік ОСОБА_16 повідомив через месенджер WhatsApp, що за свідком приїде машина і відвезе його до м. Чортків, Тернопільської області.

За вказівками ОСОБА_19 свідок ОСОБА_8 в обумовленому місці та час сів у таксі та поїхав до м. Чорткова, де пересів в автомобіль «Дачу Логан» сірого кольору, який відвіз його та ще якогось невідомого свідку хлопця Нікіту у м. Дунаївці. У м. Дунаївці свідок приїхав в березні 2024 року, де його поселили у готель, в якому він чекав подальших вказівок ще приблизно 10 днів. Проживав у готелі із хлопцем ОСОБА_20 .

Через 10 днів свідку дав вказівку ОСОБА_16 йти на зелену АЗС приблизно 300 метрів на околиці м. Дунаївці, де його буде чекати автомобіль, який відвезе його далі. Оскільки ОСОБА_8 не зрозумів, де саме знаходиться дана АЗС, ОСОБА_16 повідомив йому, що йому зателефонують та відведуть. Пізніше до свідка зателефонував інший свідок ОСОБА_6 та повідомив, що вони разом ще з іншим свідком ОСОБА_7 повинні піти на АЗС на околиці м. Дунаївці.

На АЗС свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 чекали ще приблизно 1,5-2 години, коли до них приїхав бус сірого кольору «Мерседес Спрінтер», за кермом якого була особа 1, відносно якого виділено окреме провадження, на яку свідок вказав у судовому засіданні під час свого допиту.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли в бус та поїхали в невідомому їм напрямку, пізніше вони зупинились у полі, де до особи 1, відносно якої виділено окреме провадження, під`їхав інший невідомий чоловік на автомобілі ВАЗ кремового кольору. Вони про щось поспілкувались та поїхали далі, пізніше особа 1, відносно якої виділено окреме провадження, повідомив, що потрібно переночувати у бусі і свідки не зможуть поїхати далі, так як літає дрон.

Потім ОСОБА_6 пересів до вищевказаного водія автомобіля ВАЗ кремового кольору і вони поїхали у м. Новодністровськ, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишись ночувати у бусі сірого кольору «Мерседес Спрінтер». Наступного дня за ними приїхали особи 1, відносно якої виділено окреме провадження, та водій автомобіля ВАЗ кремового кольору і вони разом поїхали до м. Новодністровськ, де свідка разом з іншими свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 поселили у готелі. Після цього свідок ще бачився із особою 1, відносно якої виділено окреме провадження, та водієм ВАЗ, які питали у ОСОБА_8 , чи співпрацює він із правоохоронними органами, давали чіткі вказівки щодо перетину державного кордону та інструкції щодо подальших дій.

Особа 1, відносно якої виділено окреме провадження, сказала свідкам чекати у готелі, де вони пробули приблизно два дні, коли до них подзвонив водій буса «Мерседес Спрінтер» і сказав виходити.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли у багажне відділення буса «Мерседес Спрінтер», за кермом якого була особа 1, відносно якої виділено окреме провадження, та поїхали у невідомому напрямку, пізніше їх затримали працівники правоохоронних органів.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими, вина останнього, окрім показів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підтверджується наступними дослідженими письмовими доказами, які визнані судом належними та допустимими, а саме:

- постановою про об`єднання кримінальних проваджень від 15.02.2024 року (а.с. 220-221, т.1), якою об`єднано два кримінальні провадження №0000039 від 30.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та №0000018 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ч. 3 ст. 332 КК України та присвоєно об`єднано провадженню загальний номер 0000039. Обидва кримінальні провадження стосувалися переправлення чоловіків призовного віку до Республіки Молдова з м. Дунаївці через м. Новодністровськ невстановленими особами;

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000039 від 30.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України (а.с. 218, 222, т.1);

- постановою про виділення матеріалів кримінального провадження від 18 липня 2024 року (а.с. 223-233, т.1), згідно якої із кримінального провадження №0000039 від 30.01.2024 року виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, та передано для внесення відомостей в ЄРДР. В обгрунтування вищевказаної постанови вказано, що у зв`язку з тим, що по факту вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, виконані всі необхідні слідчі дії та матеріали відносно них підлягають направленню до суду, а щодо вчинення іншими невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, необхідно провести ще ряд інших слідчих (розшукових) дій;

- витягом з ЄРДР в кримінальному провадженні №000236 від 18.07.2024 року (а.с.234-235, т.1), у відповідності до якого фабула вчинення кримінального правопорушення викладена наступним чином «групою осіб з числа жителів Чернівецької області на території Дністровського району, а саме ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_11 , ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_34 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та інших осіб в період введення на території України воєнного стану здійснюється організація незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду. Зокрема. 01.04.2024 року працівниками СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, спільно з працівниками Державної прикордонної служби та СБ України, в ході проведення спеціального слідчого експерименту під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 000039 за ч. 3 ст. 332 КК України, між населеними пунктами с. Непоротове та с. Михалкове Дністровського району, було зупинено автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працюючого, проживаючого у с. Білоусівка, Дністровського району, в салоні якого перебували: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не працює, проживає смт Кельменці, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, проживає м. Харків, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, проживає м. Теребовля, яких ОСОБА_10 , перебуваючи у змові з невстановленими особами нам намір незаконно переправити через державний кордон України до Республіки Молдова, за грошову винагороду в сумі від 5000 до 7000 доларів США»;

- клопотанням про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, спостереження за особою та аудіо, -відеоконтроль особи, в тому числі із застосуванням аудіо-, відеозапису від 19.02.2024 року (а.с. 236-238, т.1);

- ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 22.02.2024 року вих.1044-т (а.с. 240-243, т.1), якою задоволено вищевказане клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації та сигналів, які передаються телефонними каналами зв`язку за допомогою мобільного терміналу (телефону, телефонів). В обгрунтування даної ухвали вказано, що анкетні дані ОСОБА_6 змінені, а також вказано загальну схему переправлення осіб призовного віку через державний кордон. Так, ОСОБА_35 спільно з ОСОБА_11 являються співорганізаторами вищевказаної протиправної діяльності, яка полягає у чоловіків призовного віку, яких інші учасники групи доставляють до населених пунктів Дністровського району Чернівецької області з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України з Республікою Молдова. До протиправної діяльності причетні також ряд інших осіб, зокрема, ОСОБА_36 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_37 , ОСОБА_21 , ОСОБА_28 та інші. Дані особи підвозять групи «ухилянтів» до м. Новодністровськ, де в подальшому останні пересідають в транспортні засоби невстановлених жителів Сокирянської ОТГ, які і здійснюють їх безпосереднє незаконне переправлення до Республіки Молдова або виконують функції спостерігачів для встановлення наявності прикордонних нарядів на в`їзд в м. Новодністровськ;

- дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій старшого слідчого СП ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_38 (а.с.245-246, т.1);

- листами заступника начальника загону з оперативної розшукової діяльності- начальника головного оперативно-розшукового відділу полковника ОСОБА_39 №05/706-2 вих від 28.06.2024 року, №05/577-24 вих від 20.05.2024 року (а.с. 247-249, т.1; а.с. 1, т.2);

- протоколом за результатами НС(Р)Д «аудіо-, відеоконтролю особи» від 23.04.2024 року з додатками на дисках (а.с.2-21, т.2). Згідно із змістом даного протоколу та дослідженими в судовому засіданнями записами, розміщеними на дисках, проводився аудіо-та відеоконтроль свідка ОСОБА_6 в період з 20.03.2024 року до 31.03.2024 року, під час якого встановлено, що свідок ОСОБА_6 разом із іншим свідком ОСОБА_7 прибули 20.03.2024 року у м. Дунаївці, Хмельницької області, та чекали подальших вказівок за номером телефону НОМЕР_2 за допомогою месенджера WhatsApp, який належав обвинуваченому ОСОБА_4 . Через деякий час із свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зв`язався по телефону через месенджер WhatsApp ОСОБА_4 та повідомив, що їм потрібно йти до готелю «Адріана» на другий поверх двері номер 7. В готельному номері обвинувачений пояснює свідкам, що їм потрібно чекати до вечора 20 березня 2024 року як тільки їм зателефонують, то вони виходять із готелю та їх везуть до кордону, при цьому, на місці їх проконсультують, та дадуть чіткі вказівки. ОСОБА_4 запевнив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перетинаючи кордон, не будуть перепливати річку, у випадку невдачі свідкам повернуть кошти. Обвинувачений пояснив, що коли інші особи «дають добро» на перетин кордону і безперешкодний проїзд, свідків одразу ж перевозять. Додав, що готельний номер оплачений на добу, тому вони спокійно можуть чекати вечора, коли їм зателефонують.

Потім обвинувачений почав давати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чіткі вказівки, як вони повинні поводити себе після перетину кордону, а саме, коли свідки перейдуть кордон, то зможуть здатися працівникам молдовської прикордонної поліції, попросивши статус біженця, чи поїхати до румунського кордону, де пізніше сісти на літак та поїхати до Європи; додав, що можна дати працівникам прикордонної служби Молдови неправомірну вигоду в сумі приблизно 50 євро для того, щоб останні проставили відмітку в закордонному паспорті і свідки змогли пізніше повернутись до України, зауважив, що до закінчення в Україні воєнного стану краще в Україну не повертатись. Пізніше ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передали ОСОБА_4 гроші за організацію незаконного перетину кордону, уточнили порядок передачі решти коштів ОСОБА_4 , перебуваючи за кордоном, його знайомим. Обвинувачений запропонував також допомогу у довезенні свідків з Республіки Молдова до Румунії, надав рекомендації щодо пересадки в аеропорту, погодження на соціальну допомогу в Німеччинні з подальшим її фактичним ігноруванням, поведінкою, кількістю речей, які потрібно мати із собою.

Окрім того, обвинувачений пояснив, що коли свідкам зателефонують, то вони повинні за 10 хвилин зібратись, сказати, що йдуть гуляти, залишити ключ і не закривати номер, відключити телефон та чекати подальших вказівок.

29 березня 2024 року згідно протоколу та аудіо-, відеозапису, долученого до нього, ОСОБА_7 телефонує обвинуваченому та за його вказівкою повинен сфотографувати свою прописку і ідентифікаційний код, а також зателефонувати ОСОБА_8 . Пізніше ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли разом на АЗС, яка знаходиться на вул. Колгоспна у м. Дунаївці, де до них під`їхав особа 1, відносно якої виділено окреме провадження, на транспортному засобі марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , та почав цікавитись, звідки приїхали свідки. Потім вони сіли в транспортний засіб «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , та поїхали і зупинились у невідомому місці, де особа 1, відносно якої виділено окреме провадження, сказав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що їм потрібно перечекати в бусі до 9 голини ранку наступного дня, тому що літає дрон.

30 березня 2024 року біля шостої години ранку приїхав інший обвинувачений ОСОБА_9 , провадження відносно якого виділено в окреме провадження (надалі особа 2, відносно якої виділено окреме провадження), та забрав ОСОБА_6 , з яким поїхав до м. Новодністровськ. Особа 2, відносно якої виділено окреме провадження, дав ОСОБА_6 інструкції щодо того, що потрібно говорити, щоб безперешкодно проїхати блок-пост у м. Новодністровськ. По дорозі до блок-посту особа 2, відносно якої виділено окреме провадження, розповідає ОСОБА_6 , яким чином їх будуть переправляти через державний кордон України. При приїзді у м. Новодністровськ особа 2, відносно якої виділено окреме провадження, за вказівкою особи 1, відносно якої виділено окреме провадження, завіз до останнього додому ОСОБА_6 на квартиру.

30 березня 2024 року особа 1, відносно якої виділено окреме провадження, говорить ОСОБА_6 йти до піцерії, де його повинні вже чекати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до закриття піцерії. Пізніше особа 1, відносно якої виділено окреме провадження, заселяє у готель «Діброва» у м. Новодністровськ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наказує їм чекати подальших вказівок та обмінюється з ними контактними телефонами.

31 березня 2024 року особа 2 та особа 1, відносно яких виділено окреме провадження, викликали з готелю на розмову ОСОБА_6 і почали його розпитувати, чи не співпрацює він або інші свідки з правоохоронними органами, звідки ОСОБА_6 знає ОСОБА_7 , кому і де давав кошти, як вийшов на людину, якій передавав у готелі у м. Дунаївці кошти. Потім особа 2 та особа 1, відносно яких виділено окреме провадження, одночасно почали надавати чіткі інструкції ОСОБА_6 стосовно перетину кордону, що потрібно говорити працівникам прикордонної служби, скільки давати коштів, що категорично заборонено їм говорити, рекомендували комунікувати лише зі старшим, брати офіційні папери та йти заселятись у готель, щоб потім отримати статус біженця;

- актом прийому-передачі грошових коштів від 06.03.2024 року (а.с. 21-22, т.2), у відповідності до якого офіцер прикордонного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_3 прикордонного загону старший лейтенант ОСОБА_40 передав старшому слідчому слідчого відділення ВП №1 (м. Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області майору поліції ОСОБА_41 грошові кошти в сумі 250000 грн. для виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- листом старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 (м. Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області майору поліції ОСОБА_38 заступнику начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальнику головного оперативно-розшукового відділу полковнику ОСОБА_42 №1926/123/44/2024 (а.с.23, т.2) про передачу грошових коштів в сумі 250000 грн. для придбання валютних коштів;

- актом прийому-передачі грошових коштів від 06.03.2024 року (а.с.24-25, т.2);

- протоколом огляду особи від 20.03.2024 року (а.с.27-57, т.2), згідно якого ОСОБА_6 в присутності двох понятих були передані грошові кошти в сумі 5950 євро;

- протоколом огляду особи від 01.04.2024 року (а.с.58-59, т.2), складеним в присутності двох понятих;

- квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 25.07.2024 року (а.с.61, т.2);

- квитанцією про продаж іноземної валюти № від 06.03.2024 року (а.с. 62, т.2);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 29.04.2024 року з додатком на диску (а.с.63-64, т.2), на звукозаписах якого чути розмови ОСОБА_6 про те, що він та інші свідки довго чекають, ОСОБА_4 рідко відписує (розмови 26.03.2024 року), скидає слухавку, ОСОБА_6 29.03.2024 року телефонує ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомляє 30.03.2024 року ОСОБА_7 , що прибув у м. Новодністровськ, що потрібно ще трохи почекати, бо змінилася зміна;

- рапортом помічника чергового ВП №1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 01.04.2024 року (а.с.65-66, т.2);

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 01.04.2024 року (а.с.67-68, т.2);

- витягом з ЄРДР від 30.01.2024 року (а.с. 69, т.2);

- протоколом огляду місця події від 01.04.2024 року (а.с.70-71, т.2), у відповідності до якого в присутності двох понятих оглянуто автомобільну грунтову дорогу в с. Михалкове, на якій знаходився автомобіль «Мерседес Спрінтер», 2001 р.в., д.н.з НОМЕР_4 , поряд з яким було четверо чоловіків - ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . На капоті автомобіля знаходилось чотири мобільні телефони. Під час огляду було вилучено вищевказані мобільні телефони та автомобіль «Мерседес Спрінтер», 2001 р.в., д.н.з НОМЕР_4 ;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із витягом із системи (а.с. 72-73, т.2), згідно з яким власником транспортного засобу «Мерседес Спринтер», д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, являється ОСОБА_10 ;

- постановами про визнання речовим доказам та прилученням його до кримінального провадження від 01.04.2024 року, 10.07.2024 року, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.044.2024 року, квитанціями про отримання на зберігання речових доказів (а.с.74-83, т.2), якими спеціалізований вантажний фургон марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Samsung SM-J600F/DS», імеі НОМЕР_6 , імеі НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ; три мобільних телефони, які належать ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , визнано речовими доказами;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 05.04.2024 року (а.с.85-89, т.2), у відповідності до якого ОСОБА_6 за фотознімками впізнав ОСОБА_4 як особу, якій в готелі в м. Дунаївці передавав кошти і яка проводила йому інструктаж щодо перетину державного кордону;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2024 року (а.с.90-92, т.2), у відповідності до якого ОСОБА_8 за фотознімками впізнав ОСОБА_10 як особу, яка забрала його на автомобілі з м. Дунаївці у м. Новодністровськ, а в подальшому 01.04.2024 року перевозила в сторону державного кордону;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2024 року (а.с.93-96, т.2), у відповідності до якого ОСОБА_8 за фотознімками впізнав ОСОБА_9 як особу, яка разом з водієм «Мерседес Спрінтер» пояснювала свідку, що потрібно робити при перетині державного кордону;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2024 року (а.с.97-99, т.2), у відповідності до якого ОСОБА_7 за фотознімками впізнав ОСОБА_10 як особу, яка забрала його на автомобілі з м. Дунаївці у м. Новодністровськ, а в подальшому 01.04.2024 року перевозила в сторону державного кордону;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2024 року (а.с.100-104, т.2), у відповідності до якого ОСОБА_7 за фотознімками впізнав ОСОБА_4 як особу, якій в готелі в м. Дунаївці передавав кошти в сумі 6500 доларів США і яка проводила йому інструктаж щодо перетину державного кордону;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.04.2024 року (а.с. 105-112, т.2) та повідомлення про підозру особа 1, відносно якої виділено окреме провадження (а.с.119-122, т.2);

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 23.04.2024 року (а.с.130-134,т.2);

- протоколом роз`яснення права на захист від 23.04.2024 року (а.с.135, т.2);

- ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.04.2024 року про надання дозволу на обшук житла ОСОБА_4 (а.с.159-161, т.2);

- протоколом обшуку житла обвинуваченого від 23.04.2024 року з додатками до нього (а.с.162-174, т.2), під час проведення якого було вилучено грошові в сумі 6390 євро, які належать ОСОБА_43 ;

- постановою про визнання речовим доказам та прилучення його до кримінального провадження від 23.04.2024 року (а.с.175-179, т.2);

- протоколом передання речового доказу на відповідальне зберігання від 23.04.2024 року (а.с.180, т.2);

- ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.04.2024 року (а.с.181-183, т.2);

- постановою про задоволення клопотання про продовження строку досудового розслідування від 27.05.2024 року (а.с.195-201, т.2);

- ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.06.2024 року про продовження строку досудового розслідування (а.с.205-207, т.2);

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 19.07.2024 року (а.с.228-231, т.2);

- постановою про забезпечення безпеки учасника кримінального провадження та зміну анкетних даних від 08.02.2024 року;

- копією паспорта ОСОБА_6 ;

- заявою ОСОБА_6 про забезпечення безпеки від 15.02.2024 року;

- рапортом ст.. оперуповноваженого Дністровського РВ Управління СБ України в Чернівецькій області від 02.04.2024 року.

Суд, вирішуючи питання, що входить до його компетенції, як то: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, діє в рамках пред`явленого обвинувачення.

Втіленням принципу справедливості судового розгляду є покладення тягаря доведення вини на сторону публічного обвинувачення. Суд може тільки надати оцінку тим обставинам, які викладені в обвинувальному акті і пересвідчитись, що вони підтверджуються належними, і допустимими доказами таким чином, щоб переконати навіть незацікавлену сторонню особу в тому, що обвинуваченим був вчинений зазначений злочин.

Оцінюючи склад злочину, суд враховує таке.

Так, безпосереднім об`єктом злочину є - встановлений порядок перетинання державного кордону України.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням таких діянь: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України; 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України; 4) сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Переправлення через державний кордон України - це дії, спрямовані на переведення, перевезення тощо осіб через умовну лінію, яка визначає межі території України. При цьому всі дії організатора, керівника такого переправлення або особи, яка сприяє йому, можуть бути повністю виконані ще до того, як особи, яких вони переправляють через державний кордон України, перетнули його.

Незаконним переправленням через державний кордон України є у випадках, коли особи переправляються через державний кордон України:

1) будь-яким способом поза відповідними пунктами пропуску;

2) у пунктах пропуску, але без відповідних документів;

3) у пунктах пропуску, але за документами, які містять недостовірні відомості про особу;

4) у пунктах пропуску, але без дозволу відповідних органів влади.

Такі дії можуть бути вчинені у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, які відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності.

Із суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється з прямим умислом.

Проаналізувавши наведені вище докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів шляхом сприянні у його вчиненні порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 01.04.2020 року, у справі № 750/11509/18, зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Підсумовуючи наведене, слід зазначити, що у достовірності факту винуватості ОСОБА_4 суд не має розумних сумнівів.

Водночас, суд зазначає, що посилання сторони захисту на той факт, що обвинувачений не мав наміру організовувати, сприяти чи будь-яким іншим чином переправляти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за кордон, а хотів лише шахрайським методом заволодіти їхніми коштами, не знайшло свого підтвердження на підставі будь-яких інших фактичних даних, наявних у цьому провадженні, які б відповідали дійсності.

Так, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дали чіткі та послідовні покази, які узгоджуються з іншими письмовими доказами, із яких вбачається, що за передані обвинуваченому кошти їх намагалися незаконно переправити через державний кордон і після передачі коштів ОСОБА_4 інші учасника без додаткової оплати фактично доставили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у прикордонний район для подальшого переправлення через державний кордон, під час кого були затримані. Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , окрім як обвинуваченому ОСОБА_4 , більше нікому не передавали грошові кошти за організацію незаконного перетину кордону, версія сторони захисту щодо шахрайських дій ОСОБА_4 суперечить значному обсягу доказів, наданих стороною обвинувачення, що були одержані із різних, не пов`язаних між собою джерел. Така сукупність доказів обвинувачення значно підсилює їх переконливість перед судом та водночас спростовує будь-який обґрунтований сумнів у тій версії подій, яку надало обвинувачення.

Окрім того, суд звертає увагу, що обвинувачений під час розмови із свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у готельному номері у м. Дунаївці поводив себе вільно, не вимушено, давав чіткі послідовні рекомендації та інструктаж щодо перетину кордону, підтримував подальший зв`язок із свідками в період їх 10-денного перебування у готелі «Адріана», що, на думку суду, спростовує доводи сторони захисту про заздалегідь підготовлені фрази ОСОБА_4 , так як останній переконливо не знав і не міг знати, в якому напрямку піде розмова із свідками.

Тому такі покази обвинуваченого суд розцінює як спосіб уникнути більш важкого покарання та перекваліфікувати його на більш легке кримінальне правопорушення.

Також, суд не бере до уваги доводи обвинуваченого щодо того, що останній ніколи не був знайомий з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , оскільки, як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 діяв за попередньою змовою з невстановленими слідством особами і у групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Так, згідно зі ч. 1-2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. Кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Таким чином, відсутність між обвинуваченим та ОСОБА_10 ті ОСОБА_9 попередньої домовленості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, не виключає обставину вчинення його групою осіб.

Окрім того, судом досліджено документи, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:

- копія паспорту ОСОБА_4 (а.с.136, т.2);

- довідка про навчання у приватному навчальному закладі «Буковинський університет» від 23.04.2024 року №09-089/24 (а.с.137-138,т.2), у відповідності до якої обвинувачений навчався в університеті до 30.06.2024 року;

- характеристика за місцем навчання від 23.04.2024 року (а.с.139, т.2);

- витяг з наказу про зарахування до фахового коледжу Приватного вищого навчального закладу «Буковинський університет» (а.с.140, т.2);

- витяг №6515/123/44/01-24 від 25.07.2024 року про відсутність у ОСОБА_4 судимостей (а.с. 141, т.2);

- довідка лікаря-психіатра та нарколога про неперебування ОСОБА_4 на Д-обліку (а.с.215, т.2);

- характеристика за місцем реєстрації №725 від 11.07.2024 року (а.с.216, т.2), у відповідності до якої обвинувачений за місцем реєстрації характеризується позитивно;

- витяг про кількість зареєстрованих осіб №195 від 11.07.2024 року (а.с.217,т.2).

Разом з тим, враховуючу ту обставину, що матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 виділені ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 18.11.2024 року в окреме провадження, суд не дає оцінку письмовим документам, які характеризують ОСОБА_10 (а.с.113-115, 218-227 т.2), оскільки такі не відносяться до предмета доказування і не стосуються даного кримінального провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених уст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. Суд також приймає до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, є особою молодого віку, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем навчання та проживання характеризувався позитивно, разом з тим не працює, на даний час не навчається, немає на утриманні непрацездатних членів сім`ї, неодружений, а тому суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, із застосуванням конфіскації майна та позбавленням права займатись певною діяльністю, оскільки таке покарання гарантуватиме безпеку суспільству.

При цьому, підстав для застосування вимог ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , який своєї вини не визнав та у скоєному не розкаявся, суд не вбачає.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Оскільки Новодністровським міським судом Чернівецької області матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 виділені ухвалою від 18.11.2024 року в окреме провадження, судом не вирішується доля речових доказів, які перенесені у виділене провадження та на які накладено арешт ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.04.2024 року, зокрема, доля спеціалізованого вантажного фургона марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_5 ; мобільного телефону марки «Samsung SM-J600F/DS», імеі НОМЕР_6 , імеі НОМЕР_7 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , які належать ОСОБА_10 .

Разом з тим, три мобільних телефони, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і на які накладено арешт ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.04.2024 року, слід повернути їх власникам та скасувати ухвалу в цій частині.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 обирався під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 817560 грн., яка була внесена на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду, тому на даний час до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Постановлення обвинуваченого вироку, усвідомлення невідворотності призначеного покарання посилює ризик його переховування. Усвідомлюючи невідворотність призначеного покарання, обвинувачений може вчиняти дії, пов`язані із уникненням кримінальної відповідальності, що зумовлює потребу у належному реагуванні. Тому з урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що застосований до обвинуваченого раніше запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили слід змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Витрати на проведення судових експертиз стороною обвинувачення не заявлені.

У справі цивільний позов не пред`являвся.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 12, 63, 65-67, 72, ч. 3 ст. 332 КК України, керуючись ст.ст. 36, 84-86, 94, 122, 124, 228, 231, 368-371, 373-376, 392, 395, 532, 615 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна, окрім житла, з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із застави на тримання під вартою.

Взяти під варту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня проголошення вироку та взяття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту, зарахувавши у строк відбуття його покарання термін його затримання та утримання під вартою у даному кримінальному провадженні з 23 квітня 2024 року по 09 травня 2024 року, відповідно до ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання під вартою.

Заставу, внесену платником ОСОБА_44 за ОСОБА_4 в розмірі 817 560 (вісімсот сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень на рахунок Чернівецького апеляційного суду згідно ухвали Чернівецького апеляційного суду від 08.05.2024 року по справі № 722/226/24, повернути заставодавцю ОСОБА_45 відповідно до ст. 182 КПК України після набрання вироком законної сили.

Арешт майна, накладений ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.04.2024 року, скасувати.

Речові докази, а саме, грошові кошти в сумі 6390 євро: 7 купюр номіналом по 10 євро, серії WA, WA, WB, RB, WB, YA, PA; 16 купюр номіналом 20 євро, серії UE, RA, RP, XA, EC, RP, UB, UA, XA, RR, EC, SF, MC, UE, VA, EN; 64 купюри номіналом 50 євро, серії UD, ZD, UD, WB, RD, EC, SE, RA, VB, VC, EC, WB, WB, UB, WB, RB, VB, UA, UA, VC, ZD, RE, WA, WB, VC, WB, RB, VC, UB, WA, UB, WA, UA, RE, PB, WA, VB, VD, UA, WB, WB, ZC, RE, VC, RE, ZC, RD, UD, ZC, PB, WB, UB, WB, RB, UB, UB, VA, RC, UC, SC, SB, WA, UA, SC; 30 купюр номіналом 100 євро, серії EA, EB, EB, VA, RB, SC, WA, SA, VA, VA, RB, WA, EB, EB, EA, EA, EB, RB, EA, EB, RB, RB, WA, EB, WA, WA, EB, EB, EB, UA; 1 купюра номіналом 200 євро, серії UB, повернути власнику ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Документи, які були визнані речовими доказами згідно постанови про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження від 10.07.2024 року, перелік яких вказано у описі речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 15.05.2024 року (а.с.189, т.2), і які згідно квитанції перебувають на відповідальному зберіганні у ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, повернути власнику - уповноваженому представнику Приватного вищого навчального закладу «Буковинський університет» (Код ).

Арешт майна, накладений ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.04.2024 року в частині майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме, три мобільних телефони, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_5 , повернути їх власникам.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: