Провадження №: 1-кс/336/321/2025
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 від 05 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

07.04.2025 до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшло зазначене клопотання, відповідно до якого старший слідчий за погодженням із прокурором просить винести ухвалу про арешт майна, вилученого 05.04.2025 розкладного ножа, який надала свідок ОСОБА_3 і вилучений в ході огляду предмету.

В обгрунтування клопотання зазначено наступне.

05.04.2025 приблизно о 14-50 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля центрального входу торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптового виниклого конфлікту з раніше не знайомим ОСОБА_5 , спричинив останньому 1 удар предметом з колючо-ріжучими властивостями у область тулубу потерпілого, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення тулубу з ушкодженням внутрішніх органів. Потерпілого було доставлено до 5 МКЛ м.Запоріжжя.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

05 квітня 2025 року свідок ОСОБА_3 добровільно видала розкладний ніж з дерев`яною рукояткою та маркуванням на лезі «HZPC».

З метою збереження речових доказів, сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

На зазначеному ножі, який був вилучений, можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На даний час вилучений ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову та він знаходиться у СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Розглянувши клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

Бере до уваги суддя і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження, якими є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Означене майно є тимчасово вилученим в розумінні ст. ст. 167, 168 КПК України, вказане клопотання подане у встановлений частиною 5 ст.171 КПК України строк, що підтверджує правомірність дій слідчого і з точки зору дотримання встановленої законом процедури.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна подано із дотриманням вимог КПК України, є обгрунтованим, а вилучене майно підлягає арешту, як таке, що може мати значення доказів у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.167 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 від 05 квітня 2025 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, видане свідком ОСОБА_3 та вилучене під час огляду предмету від 05.04.2025 розкладний ніж з дерев`яною рукояткою та маркуванням на лезі «HZPC».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1