Справа № 695/2350/19
Номер провадження 1-кп/697/4/2025
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Каневі Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000155 від 13.02.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, раніше не судимого, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження №0000155 від 13.02.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, місці та спосіб, здобув завідомо для нього підроблений офіційний документ, який посвідчує факт, що здатний спричинити наслідки правового характеру, а саме можливість реалізації прав у сфері охорони здоров`я та соціального забезпечення, - виписки із історії хвороби № 2642М5 від 19.10.2015 виданої Інститутом нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова Академії медичних наук України, що в м. Києві по вул. Мануїльського, 32 (діюча назва даного медичного закладу Державна Установа «Інститут нейрохірургії ім. акад. Ромоданова Академії медичних наук України», що в м. Києві по вул. Платона Майбороди, 32), яка містить відомості про володільця і офіційно посвідчує, те що ОСОБА_4 дійсно перебував на обстеженні та лікуванні у відділенні позамозкових пухлин, яка має підпис керівника, завідуючого лікарні та лікуючого лікаря вказаної установи та укріплена їхньою печаткою та довідку про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва у період проходження військової служби ОСОБА_4 у складі військової частини НОМЕР_1 з 20.06.1990 по 30.04.1992, яка має підпис командира вказаної установи та скріплена їхньою печаткою.

Після чого достовірно знаючи, про відсутність підстав для визначення йому групи інвалідності та встановлення ступеню втрати працездатності, умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів, усвідомлюючи завідомо неправдивий характер надаваних відомостей, надав до Золотоніської центральної районної лікарні, що в м. Золотоноша Черкаської області завідомо підроблені офіційні документи - виписку із історії хвороби № 2642М5 від 19.10.2015 видані Інститутом нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова Академії медичних наук України, що в м. Києві по вул. Мануїльського, 32 (діюча назва даного медичного закладу Державна Установа «Інститут нейрохірургії ім.акад. Ромоданова Академії медичних наук України», що в м. Києві по вул. Платона Майбороди, 32), та довідку про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва у період проходження військової служби ОСОБА_4 у складі військової частини НОМЕР_1 з 20.06.1990 по 30.04.1992, яка має підпис командира вказаної установи та скріплена їхньою печаткою.

В подальшому на підставі вище зазначених документів 28 грудня 2015 року ОСОБА_4 комісією Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» була необґрунтовано встановлена III група інвалідності, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби терміном безтерміново, що призвело до нарахування йому підвищеної пенсії, як інваліду війни.

Він же, знаючи про те, що групу інвалідності отримав необґрунтовано, отримував пенсію по інвалідності з грудня 2015 року по лютий 2019 року, чим спричинив державі збитків на суму 112406,25гривень.

18.03.2025 від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, разом з тим, подав клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності приягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання не заперечував, щодо заявлених клопотань обвинуваченого та його захисника, проти задоволення заявлених клопотань не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, регламентовано параграфом 2 глави 24 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), що за змістом статей 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У відповідності до вимог ч 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санцією ч.2 ст.190 КК України, за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст.12 КК України, за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, є нетяжким злочином.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст.49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України, яке відбулося у період грудень 2015 року - лютий 2019 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Застосування норм статті 49 КК України для суду є обов`язковим. Це означає, що зазначенні положення кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності носять імперативний характер та у разі надання згоди обвинуваченого є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду.

За змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність зазначених умов і є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання ним свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання, так як передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину. На цьому наголосив Верховний Суд постанові від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.04.2021 клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України задовольнено частково, звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України - закрито.

Судом встановлено, що з моменту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст.190 КК України, яке було вчинене в період часу, а саме: з грудня 2015 року по лютий 2019 року (13.02.2019 дата внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) п`ять років минуло 13.02.2025, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, тому суд приходить до переконання, що є підстави згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 286, 369- 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000155 від 13.02.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Речові докази: медико-експертну справу №09-27 на 27 аркушах залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1