Справа №359/268/25
Провадження №1-кп/359/339/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0002443, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2024 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шишківка Корюківського району Чернігівської області, українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, маючого не зняту та непогашену судимість, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, раніше засудженим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову, повторно, в умовах воєнного стану вчинив тяжкий злочин.

Так, 16.12.2024 року, приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в транспортному засобі марки «Еталон», моделі «А079.52-0000010», зеленого кольору, з державними номерними знаками НОМЕР_3 , належне ТОВ «Автосервіс», що виконувало рейсові поїдки за маршрутом № 318 «м. Бориспіль м. Київ» під час зупинки на зупинці громадського транспорту «Каховська», що по вул. Каховська у м. Бориспіль, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів вихватив з «лотка для коштів», що знаходилось на внутрішньому капоті біля водія вказаного транспортного засобу праворуч, грошові кошти на загальну суму 860 (вісімсот шістдесят) гривень купюрами номіналом 20 гривень, у кількості 28 штуки, з серійними номерами ГМ2795419, ЕБ7823637, ЕВ5682273, АР2952957, ЕБ7107591, АЛ7190408, ГК0409745, ЄА4725805, ГК2073269, ЄВ85844592, ЕИ1810511, АК7125660, ЕД5523776, ДЛ8509329, ЮД9885604, ЕЕ6702171, ЕЖ2735159, АП029415, АМ2882404, АП0695791, АП4069355, АМ6267973, ЄВ2422869, ЕД1333687, АП7953808, АН8706073, АК3687171, ГМ5524407, номіналом 50 гривень, у кількості 6 штук, з серійними номерами: ЕВ3112080, ЕА8235403, АК5146329, АГ8119165, СС3184363, АВ1943727 та незважаючи на спроби свідків запобігти вчиненню кримінального правопорушення, які усвідомлювали відкритий характер викрадення майна, розуміючи протиправність своїх дій та не відмовляючись від свого протиправного умислу, з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, чим спричинив матеріального збитку ТОВ «Автосервіс» на суму 860 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Доказами вчинення ОСОБА_4 указаного злочину, є надані ним в ході судового розгляду покази.

З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_5 , та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту представника потерпілої сторони, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини вчинення інкримінованих йому дій, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому йому обвинуваченню.

З цього приводу, ОСОБА_4 зазначив, що дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він опинився в маршрутному транспортному засобі, де оплативши проїзд він сів на сидіння біля водія, а коли мав намір виходити на відповідній зупинці, то схопив касу водія, яка знаходилась поруч із ним, та вискочив з маршрутного транспортного засобу. При цьому на вимогу водія та інших пасажирів, які намагались його зупинити, він не реагував, та впольшому з місця події втік до місця свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , де він перебував на реабілітації від алкогольної залежності.

Також зазначив, що грошові кошти повернуті в повному обсязі, оскільки вони були вилучені працівниками поліції у нього в тому ж стані, що він їх викрав, а саме 860 грн. 00 коп.

Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що він дійсно є військовослужбовцем за призовом у зв`язку з мобілізацією, і що він залишив розташування військової частини, чим вчинив самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану. Має намір повернутись до військової служби з метою виконання свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Крім допиту обвинуваченого, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , процесуальні витрати та речові докази у справі. Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого обвинувачення, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як грабіж, вчинений повторно, в умовах воєнного стану. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною. При цьому грабіж вчинений ним дійсно повторно, оскільки раніше останній притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, що знайшло своє підтвердження за судовими рішеннями.

Так, ОСОБА_4 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 20.03.2024 року за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 31.08.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Зважаючи на це, судимість у ОСОБА_4 згідно вимог ст. 89 КК України є непогашеною та не знятою у встановленому законом порядку.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, вартість завданих ним збитків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують відповідальність та наявність обтяжуючих відповідальність обставин як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та його рецедив.

В той же час, згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення злочин, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Дане кримінальне правопорушення є умисним, а також суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності юридичних осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину. Доказів скрутного матеріального становища обвинуваченого суду не надано, останніх з поданих матеріалів не встановлено.

Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, як зазначалось вище є рецидив злочину та вчинення його в стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що останній раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, не одружений, не працюючий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання та реєстрації не перебуває, являється військовослужбовцем призваним за мобілізацією, згідно характеристики за місцем проходження служби, характеризується негативно, схильний до вчинення злочинів проти власності.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного, та підстави для визначення самого виду покарання.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Зважаючи на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України мінімальне покарання.

Так, у роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, активне сприяння розкриттю злочину, його відношення до скоєного, відсутність будь-яких тяжких/нетяжких наслідків (повернення коштів), сума збитків що завдана становила 860 грн., наявність обтяжуючих обставин (рецидив та стан алкогольного сп`яніння), суд вважає за можливе призначити обвинуваченому мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення строком на 7 років.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту проголошення вироку судом 21.01.2025 року, зважаючи на те, що ОСОБА_4 утримується під вартою в рамках даного кримінального провадження, строк тримання під вартою з моменту затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме 16.12.2024 року слід зарахувати в строк відбування покарання останнім.

До набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», підстав для його зміни судом не встановлено, зважаючи на наявність ризиків вчинення ним нових кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати становлять в кримінальному провадженні становлять 2387 грн. 70 коп. за проведення судової експертизи, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 318, 322, 342-353, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-67, 71, 72, 78, ч.4 ст. 186 КК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку 21.01.2025 року.

Зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 16.12.2024 року по 20.01.2025 року з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає одному дню тримання під вартою.

До набрання вироком суду законної сили, відносно ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази, а саме: 860 (вісімсот шістдесят) грн. 00 коп., що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Бориспільського РП ГУ НП в Київській області, - повернути потерпілій стороні - уповноваженій особі ТОВ «Автосервіс» (); медичну довідку №101 від 09.11.2024 року на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та два полімерних пакети із блістер ними застібками, в середині яких находиться гранульована речовина темно зеленого кольору, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, - повернути ОСОБА_4 .

Арешти, запроваджені на речові докази згідно ухвал слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2024 року (справа №359/13788/24), після набрання вироком суду законної сили, - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ), на користь Держави України (UA0010103; отримувач коштів: ГУК у Київській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300, кримінальне провадження №0002443, справа №359/268/25), - процесуальні витрати в розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 70 коп., пов`язаних із залученням експерта.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1