СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1815/25

ун. № 759/6480/25

28 березня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000121 внесеного до ЄРДР 06.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , з клопотанням, яке погоджено з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000121 внесеного до ЄРДР 06.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 обіймає в ІНФОРМАЦІЯ_2 посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто є службовою особою.

ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою особистого незаконного збагачення, усупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, вирішила стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин за наступних обставин.

На початку лютого, але не пізніше 08.02.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 для постановки на військовий облік звернувся ОСОБА_11 , якому під час телефонної розмови ОСОБА_10 повідомила про необхідність особистої зустрічі для обговорення даного питання.

Реалізуючи свій злочинний умисел 08.02.2025, близько 12:00 години неподалік колишнього супермаркету «АШАН» в Подільському районі м. Києва, за попередньою домовленістю ОСОБА_10 зустрілася з ОСОБА_11 , під час чого, використовуючи своє службове становище, в ході особистої зустрічі повідомила ОСОБА_11 , що для уникнення проблем з мобілізацією, вона за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США може допомогти з отриманням волонтерського посвідчення «МАВКА» та посвідчення журналіста редакції «Преса України», а також за грошову винагороду в розмірі 15000 доларів США може допомогти з постановкою до одного із ІНФОРМАЦІЯ_3 з подальшим отриманням військового квитка з відміткою про непридатність до військової служби. У відповідь на це ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_10 , що його цікавить постановка на військовий облік та отримання відповідних військово - облікових документів. Проте, ОСОБА_10 повідомила, що їй потрібно уточнити інформацію з приводу цього, та запропонувала подумати на рахунок свого вибору, після чого вона йому зателефонує та домовляться про зустріч.

Так, 12.03.2025, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_10 зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_11 та повідомила, що їм потрібно зустрітися цього ж дня, близько 15:00 години в ТРЦ «Квадрат», який розташований в Шевченківському районі м. Києва, та під час даної зустрічі буде присутній її знайомий, який повідомить всі умови для отримання військово - облікових документів про непридатність до військової служби, таким чином ОСОБА_10 як було встановлено органом досудового розслідування, з метою уникнення власного викриття та приховання своєї протиправної діяльності, яка була спрямована на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , залучила до незаконної діяльності свого знайомого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_10 залучила до своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 , розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_10 забезпечувала організацію виключення ОСОБА_11 з військового обліку за станом здоров`я по неіснуючій хворобі з подальшою видачею відповідного військово-облікового документа, а ОСОБА_4 виступав у ролі пособника, який сприяв в отриманні військового квитка про непридатність до військової служби та в одержанні ОСОБА_10 неправомірної вигоди.

Під час наступної зустрічі, яка відбулась цього ж дня, 12.03.2025, ОСОБА_11 прибув до вказаного місця зустрічі та направився до закладу швидкого харчування « Пузата Хата », де він зустрівся з ОСОБА_10 та через деякий час до їхньої розмови приєднався ОСОБА_4 , який під час розмови, повідомив, що він допоможе з отриманням військово - облікових документів, в яких буде зазначено про непридатність до військової служби ОСОБА_11 , та для цього йому потрібно передати чітко визначений пакет особистих документів і для початку грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, після чого ОСОБА_11 буде отримувати від ОСОБА_10 або ж ОСОБА_4 відповідні вказівки.

У подальшому, 26.03.2025, приблизно о 17 год 00 хв, службова особа ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою отримання неправомірної вигоди за виключення ОСОБА_11 з військового обліку за станом здоров`я по неіснуючій хворобі з подальшою видачею відповідного військово-облікового документа, спільно з її пособником ОСОБА_4 зустрілася із ОСОБА_11 у ТЦ «НИВКИ» за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, для обговорення вказаних питань, та для уникнення власного викриття та приховання своєї протиправної діяльності покинула місце зустрічі, таким чином спрямовуючи свої дії згідно з розподіленими ролями між нею і ОСОБА_4 для безпосереднього отримання останнім неправомірної вигоди. Після чого ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_11 необхідність перенесення місця зустрічі до закладу швидкого харчування «МакДональдз» по вул. Іллєнка, 3, в м. Києві.

Під час вказаної зустрічі, яка відбувалась за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка, 3, близько 18 год. 10 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу за сприяння в отриманні неправомірної вигоди ОСОБА_10 , діючи у співучасті з останньою у якості пособника, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення ОСОБА_10 шляхом отримання неправомірної вигоди, особисто отримав від ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів (що еквівалентно 208319,30 грн) за сприяння в організації ОСОБА_10 виключення ОСОБА_11 з військового обліку за станом здоров`я по неіснуючій хворобі з подальшою видачею військово-облікового документа про непридатність до військової служби за станом здоров`я.

У той же день, 26.03.2025 о 18 год 20 хв, після передачі громадянином ОСОБА_11 неправомірної вигоди ОСОБА_4 в розмірі 5000 доларів, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України у приміщенні залу для відвідувачів закладу швидкого харчування «МакДональдз», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка, 3, в під час обшуку залу для відвідувачів, а також особистого обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено зазначені грошові кошти.

06.12.2024 відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 06.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

12.03.2025 відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 12.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України

14.03.2025 постановою прокурора у кримінальному провадженні вищезазначені кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000121 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України.

13.03.2025 відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

13.03.2025 постановою прокурора у кримінальному провадженні вищезазначені кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000121 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України.

27.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом затримання;

- протоколами допитів свідків;

- протоколами обшуків;

- іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити спроби:

переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та за вчинення якого, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винним, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

На теперішній час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_4 в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятору».

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме цей запобіжний захід на думку слідства здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти поданого клопотання та просили відмовити у задоволенні клопотання.

Так, стороною захисту надано письмові заперечення у яких зазначено, що на думку адвокатів підозра висунута ОСОБА_4 є необґрунтованою, а ризики які зазначені прокурором у судовому засіданні нічим не підтверджені. Стороною захисту звернуто увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 є військовим пенсіонером, живе разом з дружиною, яка на даний час не працює, що вказує на те, що запропонована слідчим застава у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірною.

У судовому засіданні судом за клопотанням сторони захисту було допито свідків - дружину підозрюваного ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які охарактеризували підозрюваного виключно з позитивної сторони.

Окрім того, стороною захисту звернуто увагу суду на те, що на думку захисників клопотання подано з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки орган досудового розслідування знаходиться в Шевченківському районі м. Києва. Відтак на переконання захисту у слідчого судді відсутні повноваження на розгляд даного клопотання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, покази свідків, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання наказу від 04.05.2024 року №985 «Про визначення місця розташування та проведення досудового розслідування слідчими СУ ГУНП в Київській області», визначено місцем розташування та проведення досудового розслідування слідчими СУ ГУНП в Київській області у службовому приміщенні в адміністративних будівлях за адресою м. Київ, вул. Святошинська, 2-А, м. Київ (а.с. 11).

Постановою заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_15 , місцем проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000121 визначено за відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області, розташованого за адресою м. Київ, вул. Святошинська, 2-А, м. Київ (а.с. 12-14).

Відтак, клопотання підсудне Святошинському районному суду м. Києва відповідно до вимог, передбачених п. 1) ч. 2 ст. 132 КПК України.

За змістом п. 1) ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Відповідно до пп. а п. 1 ч. 2 ст. 38 КПК України досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи органів Національної поліції.

Таким чином, органом досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган (Національна поліція України), а підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України, який входить до складу правоохоронного органу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, місцезнаходженням органу досудового розслідування, яке проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000121 внесеного до ЄРДР 06.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України, визначено орган досудового розслідування, який територіально відноситься до Святошинського району м. Києва та знаходиться у межах територіальної юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.03.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом затримання;

- протоколами допитів свідків;

- протоколами обшуків;

- іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Відповідно до вимог пункту четвертого частини першої статті 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором надано обґрунтування, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При обранні запобіжного заходу суд повинен також враховувати практику Європейського суду з прав людини, який зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, про те таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризиків, того що обвинувачений може втекти (справи: «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії») Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом заняття, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку із країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій підозрюваного приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені слідчим та прокурором до клопотання.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину, особу підозрюваного, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тому слідчий суддя вважає доцільним, визначити підозрюваному заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки, саме такий розмір застави достатній забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків та є помірним для нього.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000121 внесеного до ЄРДР 06.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, з можливістю внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 діб до 24.05.2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302800 грн. та надати можливість йому або іншій особі внести кошти на рахунок для внесення застави Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення вищезазначеної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити термін дії обов`язків покладених судом протягом 60 діб, до 24.05.2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого та прокурорів у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається особою такою до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні заставою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1