Вирок

Іменем України

28.03.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000443 від 19.04.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2024 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу в нежитлове приміщення будинку №9, що по вул. Героїв УПА в м. Львові, діючи умисно, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою слідством особою чоловічої статі, матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, заздалегідь підготувавши приміщення за вищевказаною адресою з метою імітації діяльності обмінного пункту валют та в подальшому ввівши в оману ОСОБА_7 , який в цей час перебував у вказаному приміщенні, і створивши хибну уяву з приводу наміру виконання своїх зобов`язань щодо обміну валюти, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повідомивши завідомо неправдиву інформацію про здійснення ними обміну валют, отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 51000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 19.04.2024 року становить 2019788,70 гривень, для проведення обміну на національну валюту України.

У свою чергу, будучи обізнаним, що в приміщенні імітованого обмінного пункту валют ОСОБА_7 здійснив передачу грошових коштів його спільнику, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, з метою збагатитись за чужий рахунок, користуючись створеними умовами, які викликали у потерпілого впевненість про реальне функціонування пункту обміну валют, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності, перешкоджання спробам потерпілого повідомити про заволодіння його коштами, згідно заздалегідь обумовленого плану ОСОБА_4 зачинив із зовнішньої сторони вхідні двері приміщення на врізний замок, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи, матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2019788,70 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало шкоди потерпілому в особливо великому розмірі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, а також заявлений до нього потерпілим цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення кримінально-караних дій.

Так, будучи допитаним у суді, ОСОБА_4 пояснив, що до приїзду у м. Львів він проживав в м. Одеса, де працював в магазині «Водафон». Після звільнення перебував у пошуках роботи і йому в березні 2024 року знайомий дав контакт чоловіка, який займався підбором працівників. Його це зацікавило і він зателефонував даному невідомому чоловіку, який сказав, що є робота в охороні, але треба трохи зачекати і йому дадуть інформацію, коли та куди треба прибути. Через день чи два до нього зателефонував хлопець, по голосу десь на п`ять років старший за нього, який вказав, що проживає в м. Одеса і виконує роль рекрутера, шукаючи людей на роботу за відповідну винагороду, отримуючи відсоток за те, що від нього люди працевлаштовуються. Хто цей чоловік, йому невідомо, Однак, цей хлопець постійно змінював свої імена в соцмережах. За кілька днів йому знову зателефонували і сказали, що треба їхати у м. Львів. 16.04.2024 року він на автобусі прибув з м. Одеси до м. Львова і в месенджері згідно попередньої домовленості написав невідомій особі про своє прибуття. Після цього невідома особа викликала йому таксі, на якому він прибув на адресу тимчасового проживання у центральній частині м. Львові (точної назви вулиці не пам`ятає). По приїзді його зустрів невідомий чоловік, який провів в однокімнатну квартиру, в якій він проживав три дні спільно з іншими невідомими особами, з якими почав спілкуватися про умови роботи і обговорювати її характер. За час проживання він рідко виходив з помешкання, проте, одного разу він з незнайомцем ходили на ринок «Краківський», де йому придбали синю камуфляжну форму і перцевий балончик. За ці речі він грошей не платив, все було оплачено незнайомцем. Перцевий балончик був придбаний про всяк випадок, для застосування в непередбачуваних ситуаціях, попередній досвід використання таких балончиків він мав. 19.04.2024 року вони згідно спільної домовленості вийшли на роботу, а саме в кантор (обмінник валют) на вул. Героїв УПА у м. Львові (номеру будинку не пам`ятає), при цьому йому була відведена роль охоронця, який мав постійно бути на зв`язку і повідомляти про всіх клієнтів, які заходять, зокрема, відомості про те, чи вони приїхали транспортом, чи прийшли пішки, мають або ні при собі будь-які речі та чи вони самі або ж перебувають в супроводі інших осіб. При цьому, спілкування з рештою хлопців відбувалось виключно через месенджер «Telegram», телефонних дзвінків ніхто не здійснював. Більш того, по приїзду у м. Львів, він витягнув із свого мобільного телефону сім-картку і користувався тільки інтернет-мережею через портативний маршрутизатор, який один з хлопців носив при собі. Приміщення кантору ззовні не мало вивісок, було малим за розміром, всередині був наявний стіл, стійка з вікном (як каса), комп`ютер, машинка для рахування коштів і стенд. Один з хлопців по прибуттю на місце близько 12.00 год. став на касу, інший був постійно на зв`язку, проте, поза полем зору. Сам же обвинувачений одяг камуфляжну форму і зайняв позицію на вулиці поблизу дверей у кантор. В цей час в приміщення заходили і виходили люди, про яких він доповідав. Коли зайшов потерпілий, то йому подзвонили, щоб він зачинив двері, на що він поцікавився, чи йому втікати, і отримав підтвердження. Після цього він ззовні зачинив на замок двері, щоб потерпілий чоловік не міг вийти з кантора, і попрямував вулицею, точної назви якої не знає, бо не є місцевим мешканцем. Поблизу одного з будинків скинув свій камуфляжний костюм і викинув його неподалік смітника, залишившись одягнутим в той одяг, поверх якого вдягав камуфляжну форму. В цей час очікував, що йому оплатять роботу за виконану роль, як і обіцяли, в сумі 250 доларів США, однак, незабаром був затриманий працівниками поліції на відстані приблизно 700-800 метрів від кантора. Вказав, що у скоєному щиро кається, про те, що сталося, шкодує, просив врахувати, що потребував коштів, роботи, тому вдався до таких дій. Заподіяну потерпілому матеріальну шкоду згідно заявленного цивільного позову, який визнає в повному обсязі, планує повернути, раніше такої можливості не мав через скрутне матеріальне становище, також має намір проходити службу в Збройних Силах України.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, водночас його представником - адвокатом ОСОБА_8 подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій одночасно висловлено позицію щодо підтримання заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову до обвинуваченого у зв`язку з невідшкодуванням потерпілому майнової шкоди.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих документів на особу обвинуваченого, а також даних, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат у справі.

Отже, враховуючи пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і повне визнання такого в пред`явлених межах обвинуваченим, про що останній надав детальні показання, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що завдало шкоди потерпілому в особливо великому розмірі, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, корисливий мотив вчинення суспільно небезпечного діяння, а саме прагнення незаконно збагатитися шляхом незаконного заволодіння чужим майном, наявність пом`якшуючої обставини, якою суд визнає щире каяття обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за попереднім місцем роботи у КП «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради, а також родиною та друзями, які в наданих суду письмових характеристиках виключно позитивно відгукуються про обвинуваченого.

Тому з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, наслідків вчинення суспільно небезпечних дій та розміру спричиненої потерпілому шкоди ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому, з огляду на повне визнання обвинуваченим своєї вини, дані, які позитивно його характеризують, наявність пом`якшуючої покарання обставини, молодий вік обвинуваченого і відсутність судимостей таке покарання суд вважає за можливе і доцільне призначити на рівні мінімальної межі, визначеної санкцією ч.5 ст.190 КК України для даного виду покарання.

При цьому, обрана судом міра покарання здатна сприяти досягненню завдань покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 та виконувати функції як спеціальної, так і загальної превенції.

У цьому кримінальному провадженні до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, підстав для скасування чи зміни якого до вступу вироку в закону силу немає.

У справі потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Так, у вказаному позові потерпілий просить стягнути з ОСОБА_4 2019788,70 грн. майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного суд вважає, що із ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану злочином, на зазначену у цивільному позові суму, оскільки така підтверджується встановленими в ході розгляду справи обставинами та повністю визнана обвинуваченим.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення судових експертиз. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Львівським НДЕКЦ МВС України проводились судові дактилоскопічні і трасологічні експертизи (висновок №СЕ-19/114-24/11650-ТР від 31.05.2024 року, висновок № СЕ-19/114-24/11275-ТР від 28.05.2024 року, №СЕ-19/114-24/11649-Д від 13.06.2024 року, №СЕ-19/114-24/11637-Д від 05.06.2024 року, №СЕ-19/114-24/11596-Д від 31.05.2024 року, №СЕ-19/114-24/11627-Д від 29.05.2024 року, №СЕ-19/114-24/11635-Д від 06.06.2024 року, №СЕ-19/114-24/11648-Д від 10.06.2024 року, №СЕ-19/114-24/11624-Д від 07.06.2024 року, №СЕ-19/114-24/11633-Д від 04.06.2024 року, №СЕ-19/114-24/11595-Д від 31.05.2024 року). Згідно наявних довідок про вартість виконаних експертиз витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні в цілому складають 31805 грн. 56 коп. та підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує позицію прокурора у справі, який просив залишити такі речові докази на зберіганні у камері схову, адже з кримінального провадження №0000443 від 19.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 постановою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 від 09.07.2024 року в окреме провадження виділено матеріали щодо невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за попередньою змовою з ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.190 КК України. На даний час у виділеному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, відповідно, речові докази у справі про обвинувачення ОСОБА_4 будуть використовуватися як докази у виділеному кримінальному провадженні. Тому в найближчій перспективі буде вирішуватися питання про отримання тимчасового доступу до таких речових доказів з метою їх вилучення і подальшого використання в процесі доказування у кримінальному провадженні стосовно співучасника вчиненого злочину. За наведених обставин суд погоджується з позицією публічного обвинувача про доцільність подальшого зберігання речових доказів, які в майбутньому будуть використовуватися в іншому кримінальному провадженні для доведення винуватості особи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.04.2024 року, тобто з часу його фактичного затримання та взяття під варту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, раніше обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судових трасологічних і дактилоскопічних експертиз в сумі 31805 (тридцять одна тисяча вісімсот п`ять) гривень 56 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) 2019788 (два мільйони дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Речові докази: 1 штани камуфляжні синього кольору, 1 куртку камуфляжну синього кольору, 1 пару кросівок чорного кольору розміру 44, 3 недопалки від сигарет; 1 мобільний телефон «Samsung» білого кольору пошкоджений, сім-карту «Vodafone» із написами « НОМЕР_3 », 1 змив із внутрішньої сторони ручки вхідних дверей, штани спортивні сірого кольору «Nike», панамку чорного кольору «Urbanplanet», футболку бежевого кольору «Palm Angels», безрукавку чорного кольору «The north face», 1 змив з поверхні телефону «Nomi», 1 мобільний телефон «Nomi» сірого кольору, 1 темну дактилоплівку із слідом пальця руки із чашки, 5 ПЛС (1 - з чашки в кімнаті, 1 з чашки в кухні, 1 з пляшки від Coca Cola в кухні, 1 з упаковки соку в кімнаті, 1 з умивальника у ванній кімнаті), 2 наволочки для подушок, 1 наволочку для ковдри, 1 простінь (з ліжка №1), 2 наволочки для подушок, 1 простінь (з ліжка №2), зубну щітку з ванної кімнати, 2 пари шкарпеток сірого кольору із ванної кімнати, 1 аркуш паперу із рукописним текстом, 1 аркуш паперу (разовий квиток за проїзд у трамваї від 18.04.2024 20:39), сумку-наплічник чорного кольору з надписом «OGONPUSHKA» з ремінцем, перцевий балончик з надписом «Перець - 16», бейджик із стрічкою синього кольору, дві банківські картки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та мобільний телефон у чохлі темно-зеленого кольору марки «IPhone 8» із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_6 , калькулятор чорного кольору, резинки для грошей у кількості 9 штук, 4 аркуші формату А4 із фотокопіями документів, ноутбук марки «ASUS» (без батареї) із штрих-кодом: 76NOAS178507, мікрооб`єкт зі стільця, запаховий слід з речей столу кімнати №2, рахувальну машинку білого кольору, 42 пачки із сувенірними банкнотами, змив із поверхні металевих грат, матерчату рукавицю із смітника кімнати №3, три пляшки ємністю 0, 5 л. із етикетками «Соса-Cola», три матерчаті рукавиці із підлоги кімнати №3, змив із ручки вікна кімнати №3, запаховий слід із поверхні сигналізації кімнати №1, записник із рукописними записами, 1 слід папілярних ліній, змив із засувки дверей, змив із ручки дверей, два зліпки сліду низу взуття, штани спортивні чорного кольору із логотипом «Nike», кофту чорного кольору на застібці типу змійка із логотипом «Nike Air», мобільний телефон марки «Орро» у прозорому силіконовому чохлі, за яким знаходиться рукописна паперова записка на ім`я ОСОБА_9 та сім-картка мобільного оператора «Київстар» із цифровим надписом НОМЕР_8, НОМЕР_7 , які згідно квитанцій №№0011530, 0011529, 0011643, 0011528, 0011555, 0011702, 0011704 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - залишити зберігати у вказаному сховищі для можливості подальшого використання цих доказів в порядку, визначеному процесуальним законом, у виділеному кримінальному провадженні щодо інших співучасників злочину.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1