Провадження № 1-кс/752/9714/24
У Х В А Л А

Іменем України

30 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва клопотання старшого слідчого відділення № 3 (з розслідування злочинів у сфері транспорту) СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003002, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого відділення № 3 (з розслідування злочинів ц сфері транспорту) СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003002, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань 03.10.2024, в якому він просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Mazda», моделі «CX-5», VIN: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, білого кольору, який поміщено на зберігання на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Київ,

вул. Гната Хоткевича, 20-Б; реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в кількості 2 шт., які поміщено до спец. пакету № PSP4192814, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів; ключ до автомобіля «Mazda», який поміщено до спец. пакету № WAR1288827, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів; парасолька «de sse», яку поміщено до спец. пакету № PSP3215735, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів; окуляри «new balance», які поміщено до спец. пакету № WAR1288743, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0003002 від 03.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 02.10.2024 року в період часу з 07 год. 45 хв. по 18 год. 15 хв. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, напроти будинку №30, незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Mazda», модель «CX-5», номер кузова

НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила останньому матеріального збитку на суму близько 17000 доларів США.

12.12.2024 року, в період часу з 11:01 год. до 11:43 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 було проведено обшук на земельній ділянці за адресою: Київська обл., Обухівський

р-н, м. Васильків, земельна ділянка з кадастровим номером - :10:041:0009, в ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mazda», моделі «CX-5», VIN: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, білого кольору, який поміщено на зберігання на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б; ?реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в кількості 2 шт., які поміщено до спец. пакету № PSP4192814, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів; ?ключ до автомобіля «Mazda», який поміщено до спец. пакету № WAR1288827, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів; парасолька «de sse», яку поміщено до спец. пакету №PSP3215735, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів; окуляри «new balance», які поміщено до спец. пакету № WAR1288743, запаковано та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів.

Вилучені предмети є доказом фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за № 0003002 від 03.10.2024, на підставі постанови слідчого від 12.12.2024 визнано речовим доказом.

У клопотанні слідчий посилається на те, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, збереження речових доказів у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився Про день та час розгляду клопотання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідоми.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в цьому кримінальному провадженні необхідність у накладенні арешту на майно пояснюється тим, що в органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності в розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно з підстав, передбачених п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, оскільки винесення постанови про визначення майна речовим доказом не може бути єдиною підставою для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, слідчий у клопотанні вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного та не обгрунтовує мету накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для арешту майна, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання залишити без задоволення.

2. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6