Справа 749/125/25
Номер провадження 1-кс/749/38/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Сновськ

Слідчий суддя Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000019 від 27.01.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Свердловськ, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000019 від 27.01.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивоване тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. з 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024 - з 05 год 30 хв. 12.08.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 в Україні оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб, яка неодноразово продовжувалася, у тому числі на підставі Указу Президента України №741/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4025-IX від 29.10.2024 - з 10.11.2024 строком на 90 діб.

Згідно зі ст. 49 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 01.01.2025, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 25-РС від 09.10.2024 р. ОСОБА_6 призначено на посаду командира 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 5 від 01.01.2025 ОСОБА_6 включений до складу представників ІНФОРМАЦІЯ_2 та є представником влади службовою особою, яка уповноважена на проведення перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) в осіб чоловічої статі від 18 до 60 років та вручення повістки військовозобво`язаним.

Наказом т.в.о. начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 26 від 26.01.2025 на виконання вимог Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 р., Тимчасової інструкції з організації та проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 194 від 16.04.2024, ОСОБА_6 призначено старшим групи оповіщення № 1 з метою проведення, 27.01.2024 заходів оповіщення громадян на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.01.2025 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 будучи службовою особою, знаходячись поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків у військовому однострої, звернувся до ОСОБА_4 щодо надання військово-облікового документа.

У подальшому, у той же час 27.01.2025 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться військовослужбовець, що здійснює функції представника влади та уповноважений на проведення дій щодо мобілізації, усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, ігноруючи його законну вимогу щодо надання військово-облікових, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення службової діяльності особи уповноваженої на проведення перевірки військово-облікового документа командира 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше двох ударів кулаком правої та лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Слідчим, за погодженням із прокурором, 28.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

За доводами клопотання, підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом чергового відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; повідомленням про підозру у вчиненні злочину.

У клопотанні зазначено, що зібрані фактичні дані у своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 в умисному нанесенні побоїв службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Як зазначено у клопотанні, під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених, п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, за яке передбачене покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до двох років, що може підштовхнути підозрюваного до втечі, таким чином існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може розпочати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема, органом досудового розслідування встановлено.

У клопотанні зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_4 незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яких може підбурювати, шляхом умовлянь, підкупу або погроз до зміни свідчень на його користь.

Також згідно заявленого клопотання стороною обвинувачення встановлено наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтися за викликами до слідчого прокурора, слідчого судді та суду та підбурювати інших осіб, які не були свідками у кримінальному провадженні до надання неправдивих відомостей на підтвердження захисних версій події сторони захисту.

За доводами клопотання інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки враховуючи вищевикладене, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не усуне вищевказаних ризиків та підозрюваний матиме змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, чи перешкоджати кримінальному провадження іншим чином, запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру та жодна особа не виявила бажання взяти на поруки підозрюваного, запобіжний захід у вигляді застави не зможе запобігти вищенаведеним ризикам з огляду на обставини вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти розгляду клопотання за відсутності захисника, підтримав клопотання з підстав викладених у ньому та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні просив розглянути клопотання без участі його захисника, обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з цілодобовим домашнім арештом, щоб мати можливість працювати та утримувати дитину.

Суд перевіривши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з доказів наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, за яке передбачене покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до двох років, що дійсно може підштовхнути підозрюваного до втечі, тобто свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом із тим, надаючи оцінку наявності ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зважає на наступне.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ («Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії», «Ніколова проти Болгарії (№ 2)», «Нінеску проти Республіки Молдова», «Делійоргйі проти Албанії», «Бузаджі проти Молдови») домашній арешт, приймаючи до уваги ступінь обмежень та міру вираженості, являє собою позбавлення волі в сенсі статті 5 Конвенції.

У пункті 59 рішення у справі «Корнійчук проти України» та пункті 63 рішення у справі «Смірнова проти Росії» ЄСПЛ вказав на те, що аргументи на користь чи проти звільнення не повинні бути «загальними та абстрактними».

Як вбачається зі змісту рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Молдови» від 05.07.2016 обґрунтування запобіжного заходу не мають бути шаблонними та абстрактним, без спроби пояснити, яким чином вони стосуються конкретних обставин справи.

У той же час, на обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні лише зазначено про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом умовлянь, підкупу або погроз до зміни свідчень на його користь, натомість жодних аргументів на підтвердження вказаного у клопотанні не наведено.

Разом із тим, як вбачається із протоколів допиту потерпілого від 27.01.2025 р., протоколів допиту свідків від 27.01.2025 р., потерпілий ОСОБА_6 є військовослужбовцем та проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідок ОСОБА_7 працює водієм у ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідок ОСОБА_8 працює у ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області.

При цьому стороною обвинувачення не наведено таких переконливих доводів, які б дозволяли поставити під сумнів порядність та правосвідомість зазначених осіб, припустивши, що вони дійсно можуть піддатися на умовляння, погрози та підкуп.

Крім того, з протоколів допитів вбачається, що підозрюваний проживає в іншому населеному пункті, ніж потерпілий та свідки.

Обґрунтовуючи наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, сторона обвинувачення обмежилася шаблонними та абстрактними твердженнями про те, що підозрюваний може не з`являтися за викликами до слідчого прокурора, слідчого судді та суду та підбурювати інших осіб, які не були свідками у кримінальному провадженні до надання неправдивих відомостей на підтвердження захисних версій події сторони захисту.

У той же час сторона обвинувачення жодним чином не пояснила, яким чином такі твердження стосуються конкретних обставин даної справи.

Натомість, як вбачається з протоколу допиту підозрюваного від 27.01.2025 р., до нього додому приїхали працівники поліції та запропонували проїхати до відділення поліції для опитування та встановлення обставин справи.

А з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27.01.2025 р. вбачається, що підозрюваний був затриманий о 14 годині 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за адресою ВП № 2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області.

З вказаних доказів можна зробити висновок, що підозрюваний добровільно проїхав до відділення поліції, і лише о 14 годині 15 хвилин був затриманий у приміщенні відділу поліції, а потім, у період часу з 17 год. 05 хв. по 17 год. 35 хв., був допитаний та надав свої пояснення по суті справи.

Зазначене, на переконання слідчого судді, вказує на добросовісну процесуальну поведінку особи, натомість у матеріалах клопотання відсутні докази, які підтверджують, що підозрюваний має намір перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 перебуваючи під домашнім арештом під контролем органу поліції, як це передбачено у ч. 5 ст. 181 КПК України, буде чинити вплив на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дозволяє зробити висновок про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, на думку слідчого судді застосування домашнього арешту буде достатнім й необхідним заходом забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню певним ризикам, а також достатнім стримуючим засобом від можливого ухилення підозрюваного від правосуддя.

На виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки: не спілкуватися з потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за винятком проведення процесуальних, слідчих дій за участі слідчого, прокурора, слідчого судді; прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176-178,181,193,194,196, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком до 28.03.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не спілкуватися з потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за винятком проведення процесуальних, слідчих дій за участі слідчого, прокурора, слідчого судді;

- прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 визначити до 28.03.2025.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії ухвали визначити до 28.03.2025 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання до ВП №2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1