Справа № 389/4494/24
Провадження № 1-кс/390/35/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву про відвід судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 ,

встановив:

На розгляді судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 04.09.2024 про відмову в задоволенні її клопотання, заявленого в межах кримінального провадження №0000043.

У судовому засіданні 26.03.2025 заявник ОСОБА_3 заявила відвід судді ОСОБА_4 .. В обґрунтування відводу зазначила, що не має довіри до судді, який затягує розгляд справи. ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлений відвід та зазначила, що не має довіри до судді ОСОБА_4 , який упереджено ставиться до розгляду цієї справи, виносить незаконні рішення та свідомо затягує розгляд справи.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час, дату та місце розгляду в установленому законом порядку.

Дослідивши доводи заяви про відвід та матеріали, суд вважає, що відвід підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу (ч.1 ст.81 КПК України).

Проаналізувавши матеріали заяви про відвід встановлено, що обставини, на які посилається ОСОБА_3 у заяві про відвід судді, не входять до підстав для відводу судді, закріплених ст.75 КПК України, перелік яких є вичерпним. Крім того, ОСОБА_3 не доведено, що суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 виявив упереджене ставлення відносно неї під час розгляду її скарги. Незгода учасника кримінального провадження із процесуальним рішенням, прийнятими під час розгляду її скарг, не може бути розцінена як прояв упередженості слідчого судді, а тому не може бути підставою для відводу. Сумніви щодо упередженості судді не ґрунтуються на конкретних доказах, а сформовані лише на суб`єктивній оцінці дій слідчого судді по розгляду її скарги.

Практикою Європейського суду з прав людини питання критеріїв оцінювання неупередженості судді визначено, що дії судді можуть не лише спричинити об`єктивну підозру незалежного наглядача стосовно безсторонності, але також стосуватись питання персональних переконань судді. Зокрема, у справі Мікалефф проти Мальти (§ 98) зазначено, що навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», для виникнення таких сумнівів має значення саме «зовнішня сторона», а не тільки поведінка самого судді: «Навіть зовнішні прояви правосуддя можуть мати певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя не тільки має відбутися, має бути видно, що воно відбулося». При цьому Європейський суд з прав людини посилається на свою ж практику, зокрема на п.26 рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 26 жовтня 1984 року, а у своїх висновках у справах «Веттштайн проти Швейцарії», і «Кастільо Альгар проти Іспанії» наголошено на тому, що суди в демократичному суспільстві «повинні вселяти громадськості довіру».

Відповідно Бангалорських принципів поведінки суддів довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою усунення будь-яких можливих передумов для ймовірного висновку заявниці щодо необ`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді справи, подальшого дотримання справедливого балансу між забезпеченням авторитету суду та захистом права заявниці на справедливий судовий розгляд справ із її участю, на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України заявлений по справі відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80-82, 369, 372, 392 КПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 по справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 04.09.2024 про відмову в задоволенні її клопотання, заявленого в межах кримінального провадження №0000043, задовольнити.

Матеріали справи №389/4494/24 (провадження №1-кс/390/16/25) передати до відділу документообігу та організаційного забезпечення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області для визначення іншого судді відповідно вимог ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 09.40 год 11.04.2025.

Суддя ОСОБА_1