Провадження № 1-кс/947/4696/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000996 від 22.08.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000996 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022

№ 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 (далі - Правила), перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за документом, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно правових актів, ОСОБА_6 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, стала на злочинний шлях i умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 перебуваючи у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, з метою реалізації свого незаконного умислу залучив Особу 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження), яка в подальшому, залучила Особу 2 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження) для підшукання та незаконного переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України у відповідності до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період воєнного стану, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022.

Надалі, ОСОБА_6 , Особа 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження), Особа 2 (як виконавець, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб, організували незаконне переправлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України, за наступних обставин.

Так, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.02.2024, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , на виконання загального плану злочину, Особа 2 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) запропонувала громадянину ОСОБА_7 незаконно переправити його через державний кордон України та призначила зустріч за участі Особи 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження) для обговорення організаційних питань з цього приводу, зауваживши, що для подальшої допомоги ОСОБА_7 необхідно буде під час зустрічі надати грошові кошти у розмірі 500 доларів США, у якості завдатку.

Надалі, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , Особа 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження) разом із Особою 2 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження), за раніше визначеним єдиним прямим умислом, керуючись корисливим мотивом спрямованим на незаконне збагачення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи вимоги законодавства щодо порядку перетинання державного кордону України громадянами України чоловічої статі (військовозобов`язаними), 06.02.2024 близько 15 год 30 хв., перебуваючи неподалік магазину «Обжора», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 28, під час зустрічі із ОСОБА_7 , запропонували останньому за грошову винагороду в розмірі 11 000 доларів США незаконно переправити його через державний кордон України.

При цьому, за попередньо отриманими відомостями від ОСОБА_6 , Особа 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження) детально роз`яснила ОСОБА_7 план дій, які необхідно виконати для незаконного перетину державного кордону України, пообіцявши допомогти у незаконному переправленні через державний кордон України, здійснити керівництво такими діями, сприяти їх вчиненню порадами та вказівками, а також вжити заходів щодо усунення перешкод у перетині державного кордону.

Зокрема, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , Особа 1 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження) запевнила ОСОБА_7 у тому, що може здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України шляхом виготовлення та надання офіційних документів, потрібних для виїзду за кордон України, надання транспортного засобу для здійснення в подальшому виїзду через державний кордон України та перетин кордону разом із останнім, в якості особи, яка його супроводжує, керуючи при цьому діями останнього, через пункт пропуску, який буде визначений в подальшому, окрім того, йому додатково повідомлять підстави для виїзду за кордон та нададуть поради та вказівки щодо поведінки та розмов під час перетину кордону, за що отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 500 доларів США, у якості часткової оплати за вищевказані дії.

Згодом, 14.02.2024 близько 16 год 00 хв. Особа 2 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження), перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи з раніше визначеним єдиним прямим умислом, зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила про необхідність додаткової часткової оплати у розмірі 200 доларів США для виготовлення офіційних документів, що стануть підставою для виїзду за кордон з метою усунення перешкод у перетині державного кордону та запевнила щодо надання в наступному відомостей щодо місцезнаходження транспортного засобу для здійснення в подальшому виїзду через державний кордон України та подальшого керування діями ОСОБА_7 щодо незаконного переправлення через державний кордон України.

Так, 17.02.2024 близько 15 год 00 хв. Особа 2 (матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження), діючи з раніше визначеним єдиним прямим умислом, за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, 1, зустрілась із ОСОБА_7 , та отримав від останнього грошові кошти у розмірі 200 доларів США у якості додаткової часткової оплати за незаконне переправлення через державний кордон України останнього.

Надалі, 12.03.2024 у невстановлений час, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи з раніше визначеним єдиним прямим умислом на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , зателефонував останньому в месенджері «Телеграм» та повідомив про необхідність забрати офіційні документи, потрібні для виїзду за кордон України у визначеному місці, після чого 12.03.2024 о 15:04 год. ОСОБА_7 у визначеному зазначеною вище особою адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, буд. 1, отримав від невстановленої під час досудового розслідування особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи з раніше визначеним єдиним прямим умислом, підроблені документи, а саме довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №612358, заповнена на ім`я ОСОБА_7 ; довідку для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу від 20 липня 2023 року №1987, видану на ім`я ОСОБА_7 .

Надалі, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , Особа 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи з раніше визначеним єдиним прямим умислом, 28.03.2024 о 15:46 год. зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила про необхідність додаткової часткової оплати у розмірі 5800 доларів США за незаконне переправлення через державний кордон України останнього.

В подальшому, 29.03.2024 року близько 09:30 годин, діючи за вказівкою ОСОБА_6 - Особа 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), з раніше визначеним єдиним прямим умислом, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Запорізька, буд. 12, біля супермаркету «Таврія В», додатково запевнила ОСОБА_7 , що допоможе останньому незаконно перетнути державний кордон України, після чого отримала від останнього імітаційні грошові кошти у сумі 5800 доларів США в якості додаткової часткової оплати за здійснення незаконного переправлення останнього через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, які полягали в наданні транспортного засобу для здійснення в подальшому виїзду через державний кордон України та перетин кордону разом із останнім, в якості особи, яка його супроводжує, керуючи при цьому діями останнього, через пункт пропуску.

Після чого дії Особи 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) були припинені працівниками правоохоронних органів.

За викладених обставин 04 березня 2025 року відносно ОСОБА_6 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 надано дозвіл на затримання, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 26.06.2025.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_6 до теперішнього часу не надалося можливим.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням прозастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно ОСОБА_6 , посилаючись на існування в рамках кримінального провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, виїхав за межі України, у зв`язку із чим його оголошено у міжнародний розшук.

У судовому засіданні:

- прокурор вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі, клопотання просила задовольнити.

- захисник підозрюваного поклалася на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що 04.03.2025року відносно ОСОБА_6 було складено письмове повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: керівництво діями спрямованими на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 , вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема Повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.03.2025 року о 14:25 год. вручене батькам: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надіслано до ТОВ «Керуюча Компанія «Сервіс Плюс», яке здійснює обслуговування будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , з метою вручення останньому.

Також, додатково 04.03.2025 року на абонентський номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 у мобільному застосунку «WhatsApp» надіслано повідомлення про необхідність прибути 04.03.2025 року о 11:00 год до слідчого, з метою отримання письмового повідомлення про підозру, прийняття участі у слідчих діях в якості підозрюваного, та надіслано сканкопію повідомлення про підозру, однак останній вказані повідомлення проігнорував та не відповів.

04.03.2025 року на обліковий запис під іменем « ОСОБА_10 » ОСОБА_6 у мобільному застосунку «Telegram» надіслано повідомлення про необхідність прибути 04.03.2025 року о 11:00 год до слідчого, з метою отримання письмового повідомлення про підозру, прийняття участі у слідчих діях в якості підозрюваного, та надіслано сканкопію повідомлення про підозру, однак останній на вказані повідомлення не відповів та заблокував абонентський номер слідчого.

04.03.2025 року на обліковий запис під іменем « ОСОБА_11 » ОСОБА_6 у мобільному застосунку «Telegram» надіслано повідомлення про необхідність прибути 04.03.2025 року о 11:00 год до слідчого, з метою отримання письмового повідомлення про підозру, прийняття участі у слідчих діях в якості підозрюваного, та надіслано сканкопію повідомлення про підозру, однак останній на вказані повідомлення не відповів та видалив їх у «всіх».

Окрім того, батькові підозрюваного - ОСОБА_9 вручені три повістки про виклик ОСОБА_6 (08.03.2025 о 11:00 год, 12.03.2025 о 11:00 год, 14.03.2025 о 11:00 год) до слідчого СВ ОРУП №1 ГУГП в Одеській області, з метою отримання письмового повідомлення про підозру, допиту ОСОБА_6 у якості підозрюваного та проведення інших слідчих дій, однак останній до слідчого не прибув.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК Українипідтверджується долученими до клопотання матеріалами у своїй сукупності, зокрема: висновком експерта №24-5861 криміналістичної експертизи відеозапису; висновком експерта №СЕ-19/116-24/25880-ФП від 11.12.2024 судової портретної експертизи; допитом свідка ОСОБА_7 від 25.02.2025 року; протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 12.06.2024; допитами свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами досудового розслідування в своїй сукупності.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0000996 від 22.08.2024 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів клопотання сторони обвинувачення, було скеровано доручення оперативним співробітникам УСР в Одеській області ДСР НПУ, відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону ГВЗВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », 7 управління ДВКР СБ України щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , та отримано відповідь про те, що останній перебуває поза межами України.

Також слідчим скеровано вимогу в порядку ст. ст. 36, 93 КПК України начальнику Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації ДПС України, щодоперетину державного кордону України та адміністративної межі на виїзд з України громадянином України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та отримано відповідь про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.02.2022 року о 17:17 год через Пункт пропуску «Долинське-Чишмікіой» (митний пост «Рені» Одеської митниці) здійснив перетин державного кордону України та до теперішнього часу на територію України не повернувся.

У відповідності до вимог КПК України, на підставі вищевикладеного, постановою старшого слідчого СВ ОРУП№1 ГУНП в Одеській області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, оголошено розшук ОСОБА_6 та досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000996, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зупинено. Здійснення розшуку ОСОБА_6 доручено ВКР ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

В подальшому, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2025 у справі № 947/27343/24 (провадження №1-кс/947/4297/25) відносно підозрюваного ОСОБА_6 надано дозвіл на затримання, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 26.06.2025.

Надалі, старшим слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному 22.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000996, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого від 01.04.2025 року досудове розслідування кримінального провадження № 0000996 було відновлено.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років , що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування, оголошений в міжнародний розшук.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує покарання, що передбачене законом за вчинення тяжкого злочину, який інкримінується ОСОБА_6 та, оцінюючи його у сукупності з іншими наведеними вище обставинами, встановленими в ході розгляду клопотання, приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

На думку слідчого судді, з метою подальшого безперешкодного розслідування по встановленню усіх обставин у цьому провадженні, необхідно обмежити підозрюваного у можливості спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Щодо ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування триває, не зважаючи на те, що ОСОБА_6 хоч і перебуває за межами України, він за допомогою інших осіб може знищити будь які речі чи документи які мають істотне значення, та ще не вилучені стороною обвинувачення.

Як зазначалося вище, згідно матеріалів клопотання, постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання достатності вказаної постанови слідчого для встановлення факту оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя зазначає, що іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

При цьому, згідно розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним Наказом 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яким визначено порядок реалізації постанови у міжнародний розшук з публікацією Червоного оповіщення, а саме, що підставою для міжнародного розшуку, зокрема є ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявна в матеріалах клопотання постанова слідчого про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук, в повній мірі є достатньою для підтвердження факту оголошення вказаної особи в міжнародний розшук.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що нормою 2 ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку його затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України не вирішує питання про визначення того чи іншого розміру застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення строку дії ухвали у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 575 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

За відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1