УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 686/11899/17

провадження № 51-922ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_2.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанції обставини

Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від 18 грудня 2024 року залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 22 вересня 2008 року.

На вказану ухвалу місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 04 лютого 2025 року повернув, оскільки скаржник подав її після закінчення строку апеляційного оскарження і не порушив питання про поновлення цього строку.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

На зазначену ухвалу апеляційного суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2025 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 указує, що апеляційний суд постановив рішення з порушенням встановленого приписами КПК строку три дні на прийняття рішення про рух апеляційної скарги; висновки суду апеляційної інстанції про забезпечення права апелянта на участь у судовому засіданні 18 грудня 2024 року є надуманими; Хмельницький апеляційний суд допустив істотні порушення вимог частин 1, 2 ст. 399 КПК.

Крім того, зазначає, що ухвалу суду першої інстанції від 18 грудня 2024 року він отримав лише 20 січня 2025 року, до указаної дати йому не були відомі зміст судового рішення і висновки суду, що, за твердженням скаржника, позбавило його права на оскарження судового рішення.

На переконання скаржника, викладене вище свідчить, що встановлений п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження ним дотримано, а тому відсутня процесуальна необхідність у поданні клопотання про поновлення цього строку.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Частиною 6 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга подається на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Ураховуючи вказані приписи закону ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року підлягала оскарженню протягом семи днів із дня її оголошення.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК визначено: якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як установив апеляційний суд, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2008 року суд розглянув у присутності заявника, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні 17 грудня 2024 року перед виходом до нарадчої кімнати суд повідомив учасникам провадження, зокрема заявнику, що проголошення судового рішення відбудеться наступного дня (18 грудня 2024 року) о 09:15.

Урахувавши викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутність ОСОБА_1 під час проголошення оскаржуваного судового рішення, яке відбулось 18 грудня 2024 року за наведених вище обставин, не може бути підставою для обчислення строку апеляційного оскарження саме з моменту отримання апелянтом копії судового рішення, оскільки в цьому провадженні право на участь ОСОБА_1 у розгляді поданої ним заяви та проголошенні судового рішення було забезпечено.

Верховний Суд погоджується з рішенням апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою поза межами строку на апеляційне оскарження, оскільки, як установив цей суд і чого не заперечує скаржник у касаційній скарзі, він був присутній під час розгляду його заяви про перегляд вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2008 року. Це свідчить про обізнаність ОСОБА_1 із часом, місцем розгляду судом його заяви, а отже місцевий суд згідно з приписами ч. 4 ст. 464 КПК здійснював відповідне повідомлення учасників судового провадження. Тому, немає підстав стверджувати про постановлення оскаржуваної ухвали без виклику особи, яка її оскаржує.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. 115 КПК щодо обчислення процесуальних строків, перебіг строку сім днів для подання апеляційної скарги ОСОБА_1 розпочався 19 грудня 2024 року та закінчився 25 грудня цього ж року (останній день строку), проте ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою лише 24 січня 2025 року.

Водночас Суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність ОСОБА_1 під час оголошення ухвали суду не може слугувати підставою для обчислення строку оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року з дня отримання її копії, оскільки ОСОБА_1 брав участь у судовому розгляді, зокрема 17 грудня 2024 року, і був повідомлений про дату й час проголошення судового рішення - 18 грудня 2024 року о 9:15, тобто ухвалу суду було постановлено за процедурою, що передбачає виклик особи, а тому строк на апеляційне оскарження у такому разі обраховується за правилами, визначеними п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК.

Крім того, суд зауважує про безпідставність тверджень скаржника про допущення Хмельницьким апеляційним судом істотного порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 399 КПК, якими регулюється питання щодо залишення апеляційної скарги без руху та відкриття провадження в разі усунення особою недоліків у строк, встановлений суддею-доповідачем, з огляду на те, що цей суд прийняв рішення про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК (апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення цього строку).

Також Суд зазначає, що недотримання апеляційним судом встановленого приписами КПК строку три дні на прийняття рішення щодо руху апеляційної скарги, за обставин цього провадження, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки зі змісту касаційної скарги не вбачається, що ця обставина вплинула на законність і обґрунтованість ухвали Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2025 року.

До того ж суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відсутність повного тексту оскаржуваної ухвали, про що вказує ОСОБА_1 у касаційній скарзі, може бути перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги. Така обставина за умови звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та його обґрунтування може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Проте, як установив апеляційний суд та не заперечує касатор, він з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження до суду не звертався.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду після закінчення строку сім днів на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду і питання про поновлення цього строку не порушив, колегія суддів доходить висновку, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув скаржнику апеляційну скаргу з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК. З огляду на зазначене вище відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2