В И Р О К

іменем України

Справа №377/680/24

Провадження №1-кп/377/48/24

25 грудня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000002 від 14 червня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворзель, Ірпінського району, Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною загальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.03.2016 Славутицьким міським судом Київської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин:

В травні 2024 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , у ході прибирання вказаної квартири на полиці дерев`яної шафи, що розташована в одній з кімнат квартири, виявив скляну банку в середині якої знаходились 24 патрони, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39мм, виготовленими промисловим способом та призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39мм, перерахував та залишив їх у тому ж місці, таким чином, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що патрони вилучені із законного обігу, в порушення приписів, передбачених ст. 178 Цивільного Кодексу України, п. 1 Додатку № 1 (Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України), затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, п.п. 2, 3, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п.п. 2.1, 2.3 Розділу 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, розпочав їх незаконне зберігання.

14 червня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Славутицького міського суду Київської області працівниками сектору дізнання відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проведено обшук у житлі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого за вказаною адресою виявлено та вилучено 24 патрони, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39мм, виготовленими промисловим способом та призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39мм, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно зберігав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю і показав, що в травні 2024 року, перебуваючи вдома, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , у ході прибирання квартири, в одній з кімнат квартири на полиці шафи, виявив скляну банку в середині якої знаходились 24 патрони. Хто приніс не пам'ятає, він їх перерахував та зберігав. Він розумів що це протиправно зберігати бойові припаси, проте значення цьому не надав.

Врахувавши думку учасників кримінального провадження та взявши до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини та обсяг обвинувачення і кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обвинувачення і обмежився в судовому засіданні допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення покарання.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленим і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, яка відповідно до статті 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При цьому суд бере до уваги, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення класифікується відповідно до статті 12 КК України як тяжкий злочин за ч.1 ст.263 КК України.

Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває і за допомогою не звертався, тобто є осудною особою, раніше судимий 02.03.2016 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, покарання відбув повністю, має постійне місце проживання, не одружений, характеризується за місцем реєстрації працівниками поліції негативно, як особа яка неодноразово протягом руку притягалась до адміністративної відповідальності.

Врахувавши фактичні обставини вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин що обтяжує покарання, особу винного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

В той же час враховуючи те, що ОСОБА_4 , визнав свою провину, обставину, яка пом`якшує покарання, а саме: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенню, а також разом із конкретними обставинами справи, з врахуванням особи винного, його стану здоров`я, те що від дій обвинуваченого тяжких наслілків не настало, суд ввжає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, тобто суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст.75 КК України і на підставі викладеного обрати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі на певний строк, в межах санкції частини статті обвинувачення та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 та п.2, п.3, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, проступків).

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. А саме витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні становлять 4165,04 гривень:

- за проведення судової балістичної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-24/37391-БЛ від 26.06.2024) 1893,20 грн.;

- за проведення судової вибухо-технічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-24/40924-БЛ від 19.07.2024) 2271,84 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушеня, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2, п.3, п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4165,04 гривень, за проведення судових експертиз №СЕ-19/111-24/37391-БЛ від 26.06.2024та №СЕ-19/111-24/40924-БЛ від 19.07.2024.

Речові докази: - 24 патрони, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39мм, в спец. пакеті №3585008, передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області знищити.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1