Справа № 755/3323/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2025 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утримані малолітню особу, працюючої офіційно, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілого

ТОВ «Червоний Хрест України» ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачувалася у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження 03 жовтня 2024 року прокурор відповідно до положень ст. 338 КПК України подала до суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, з обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням вбачається, що і встановлено судом під час судового слідства, що Урядова соціальна програма «Прихисток» призначена для компенсації власникам, які безкоштовно прихистили внутрішньо переміщених осіб, що вимушено залишили свої домівки на тимчасово окупованих територіях.

Постановою Кабінету Міністрів України №333 від 19.03.2022 року затверджено Порядок компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Згідно п 1. Постанови Порядок визначає механізм компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб (далі - компенсація): які перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, інформація про які є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; житло яких зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження, інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, або щодо якого подано документальне підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

За безоплатне тимчасове розміщення осіб, які після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться воєнні (бойові) дії, або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а саме: Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Запорізької та Київської областей, м. Києва, Луганської, Миколаївської, Одеської, Сумської, Харківської, Херсонської та Чернігівської областей, здійснюється компенсація за умови їх розміщення у вересні 2022 року. Компенсація за безоплатне тимчасове розміщення таких осіб здійснюється за заявами, що були подані не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця у жовтні 2022 р. відповідно до пункту 5 цього Порядку.

Згідно п. 2. Постанови компенсація надається фізичним особам - громадянам України, які є власниками житла, або їх представниками, наймачами (орендарями) житла державної або комунальної власності, спадкоємцями, які прийняли спадщину, і безоплатно розміщували у своїх житлових приміщеннях зазначених у пункті 1 цього Порядку внутрішньо переміщених осіб, крім членів своєї сім`ї у розумінні Сімейного кодексу України (далі - особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб), для покриття витрат, пов`язаних з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб.

Згідно п. 3 Постанови особи, які виявили бажання розмістити у своїх житлових приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, вносять відомості щодо таких приміщень, доступних для безоплатного розміщення у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, до вебресурсу "Прихисток" або подають таку інформацію до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації. На підставі поданих відомостей виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районні в м. Києві держадміністрації, відповідні військові адміністрації шляхом внесення даних до інформаційно-аналітичної системи обліку даних, пов`язаних з компенсацією за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб (далі - інформаційно-аналітична система), формують перелік житлових приміщень, доступних для безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. Наявнеслать відомостей про житлові приміщення у зазначеному переліку не є обов`язковою умовою отримання компенсації особами, що розмістили внутрішньо переміщених осіб.

Згідно п. 4 Постанови особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, зобов`язані не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня розміщення внутрішньо переміщених осіб подати повідомлення за формою згідно з додатком 1 до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Повідомлення подається в паперовій або електронній формі на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією.

У разі подання повідомлення в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, подає інформацію згідно з додатком 1 про себе та кожну з розміщених осіб із пред`явленням підтвердних документів.

У разі подання повідомлення в електронній формі до такого повідомлення додаються електронні копії (фотокопії або сканкопії) документів, що підтверджують подану інформацію, передбачену додатком 1.

Особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати повідомлення згідно з додатком 1 разом з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у такому приміщенні.

На підставі зазначених повідомлень виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районні в м. Києві держадміністрації, відповідні військові адміністрації фіксують в інформаційно-аналітичній системі дату початку розміщення внутрішньо переміщених осіб, вносять передбачену додатком 1 інформацію, яку подано особою, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, та у разі необхідності вносять до системи відповідні зміни.

Згідно п. 5 Постанови для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 2 (далі - заява).

Заява подається в паперовій або електронній формі на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією.

У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, подає інформацію згідно з додатком 2 про себе та кожну з розміщених осіб із пред`явленням підтвердних документів.

У разі подання заяви в електронній формі до заяви додаються електронні копії (фотокопії або сканкопії) документів, що підтверджують подану інформацію, передбачену додатком 2.

Компенсація здійснюється з розрахунку 14,77 грн на одну людину за 1 день розміщення. Разом з тим в період часу з 01.10.2023 року до 31.03.2023 року (опалювальний сезон) компенсація становить 30 грн на добу за 1 людину.

Так, ОСОБА_4 , виявила бажання розмістити у своєму житловому приміщенні внутрішньо переміщених осіб та звернулася з відповідною заявою щодо внесення відомостей про приміщення, доступних для безоплатного розміщення у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, до веб ресурсу "Прихисток", а саме повідомила державні органи про можливість надання для безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, а саме починаючи з травня по серпень 2022 року у вказаному житлі були розміщені внутрішньо переміщені особи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та з квітня по червень 2022 року ОСОБА_11 , що були переміщенні з м. Херсон.

Так, 04.07.2022 року внутрішньо переміщені особи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 уклали договір оренди житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , де почали постійно проживати.

У подальшому, вже після того, як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 припинили мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , дізналася про існування урядової соціальної програми «Прихисток» призначеної для компенсації власникам, які безкоштовно прихистили внутрішньо переміщених осіб, що вимушено залишили свої домівки на тимчасово окупованих територіях.

Так, ОСОБА_4 , виявила бажання розмістити у своєму житловому приміщенні внутрішньо переміщених осіб та звернулася з відповідною заявою щодо внесення відомостей про приміщення, доступних для безоплатного розміщення у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, до веб ресурсу "Прихисток", а саме повідомила державні органи про можливість надання для безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, а саме починаючи з травня по серпень 2022 року у вказаному житлі були розміщені внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та з квітня по червень 2022 року ОСОБА_11 , що були переміщенні з м. Херсон Херсонської області.

Так, 04.07.2022 року внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 уклали договір оренди житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , де почали постійно проживати.

У подальшому, вже після того, як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , припинили мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , дізналася про існування урядової соціальної програми «Прихисток» призначеної для компенсації власникам, які безкоштовно прихистили внутрішньо переміщених осіб, що вимушено залишили свої домівки на тимчасово окупованих територіях.

Так, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб.

Реалізуючи злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за вересень 2022 року, 04.10.2022 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 30 днів у звітному місяці (тобто у вересні 2022 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 04.10.2022 року на надані ОСОБА_4 , банківські реквізити на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 1329 грн 30 коп. від Товариства Червоного Хреста Украі?ни, як компенсація за розміщення у вересні 2022 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за жовтень 2022 року, 04.10.2022 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці (тобто у жовтні 2022 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 10.02.2023 року на надані ОСОБА_4 , банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 2790 грн 00 коп., від Товариства Червоного Хреста України, як компенсація за розміщення у жовтні 2022 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за грудень 2022 року, 04.01.2023 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці (тобто у грудні 2022 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 21.03.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 2790 грн 00 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у грудні 2022 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за лютий 2023 року, 02.03.2023 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 28 днів у звітному місяці (тобто у лютому 2023 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 04.10.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 2520 грн 00 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у лютому 2023 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за березень 2023 року, 04.04.2023 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці (тобто у лютому 2023 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 25.07.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 2790 грн 00 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у березні 2023 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за квітень 2023 року, 04.05.2023 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 30 днів у звітному місяці (тобто у квітні 2023 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 28.07.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 1329 грн 30 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у квітні 2023 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за травень 2023 року, 02.06.2023 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці (тобто у травні 2023 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 15.09.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 1373 грн 61 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у травні 2023 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи на меті отримання компенсації витрат за серпень 2023 року, 04.09.2023 року звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла недостовірні відомості та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці (тобто у серпні 2023 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 15.09.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 1373 грн 61 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у серпні 2023 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, з червня 2023 року по грудень 2023 року ОСОБА_4 , надала в користування приміщення кв. АДРЕСА_3 внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Так, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_4 , 04.10.2023 року, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщена особа, а саме ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживає в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» маючи на меті отримання компенсації витрат за вересень 2023 року, внесла недостовірні відомості в «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» та зазначила, що окрім ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в вищевказаній квартирі мешкає ОСОБА_11 , що нібито проживала 30 днів у звітному місяці (тобто у вересні 2023 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 22.11.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 443 грн 10 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у вересні 2023 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Крім того, з червня 2023 року по грудень 2023 року ОСОБА_4 , надала в користування приміщення кв. АДРЕСА_3 , внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Так, реалізуючи злочинний умисел на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які сплачуються власникам як компенсація витрат, що пов`язані з безоплатною тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_4 , 03.11.2023 року, достовірно знаючи, що внутрішньо переміщена особа, а саме ОСОБА_11 починаючи 04.07.2022 року не проживає в наданому нею житлі, а саме в кв. АДРЕСА_3 , звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» маючи на меті отримання компенсації витрат за жовтень 2023 року, внесла недостовірні відомості в «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» та зазначила, що окрім ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в вищевказаній квартирі мешкає ОСОБА_11 , що нібито проживала 31 день у звітному місяці (тобто у жовтні 2023 року) в наданому нею житлі.

У подальшому, 22.11.2023 року на надані ОСОБА_4 банківські реквізити, а саме на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані грошові кошти в сумі 457 грн 87 коп. від Товариства Червоного Хреста України як компенсація за розміщення у вересні 2023 року 3 внутрішньо переміщених осіб.

Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилася нею на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку Українському товариству Червоного Хреста на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив та подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України щодо таких інкримінованих обвинуваченій епізодів: від 04.10.2022 року, 28.07.2023 року, 15.09.2023 року, 04.10.2023 року та 22.11.2023 року.

Обвинувачена у судовому засіданні подане клопотання захисника підтримала. Прокурор у судовому засіданні не заперечувала з приводу задоволення поданого клопотання. 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Стаття 190 КК України фактично містить відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

При цьому суд враховує позицію ОП ВС, викладену у постанові № 278/1566/21 від 07.10.2024 року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 вчинила 04.10.2022 року (розмір 1329 грн 30 коп.), 10.02.2023 року (розмір 2790 грн), 21.03.2023 року (розмір 2790), 25.07.2023 року (розмір 2790 грн), 28.07.2023 року (розмір 1329 грн 30 коп.), 15.09.2023 року (розмір 1329 грн 61 коп. та розмір 1329 грн 61 коп.), 04.10.2023 (розмір 2520 грн), 22.11.2023 року (розмір 443 грн 10 коп. та розмір 457 грн 87 коп.).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2600 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1300 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості заволодіння майном, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, у 2022 році становив 2600 грн, а у 2023 році 2684 грн.

Ураховуючи те, що вартість майна, яким відповідно до обвинувального акту заволоділа ОСОБА_4 , за епізодами від 04.10.2022 року, 28.07.2023 року, 15.09.2023 року, 04.10.2023 року та 22.11.2023 року була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, тому суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття провадження в цій частині на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, щодо решти епізодів від 10.02.2023 року, 21.03.2023 року та 25.07.2023 року слід зазначити наступне.

Так, допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України не визнала, проте визнала себе винною в тому, що неправильно заповнила документи та внесла недостовірну інформацію про осіб до «заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», яка подається до ЦНАП Дніпровського району м. Києва, у зв`язку з чим ненавмисно отримала надлишкові кошти за розміщення внутрішньо-переміщених осіб, які прихистила в своєму житлі. Вказала, що умислу обманювати вона не мала. У 2022 році вона з дітьми виїжджала за кордон, потім повернулася додому. Вдома залишався чоловік. Пояснила суду, що під час військового стану у 2022-2023 році вона розміщувала у своєму житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщених осіб, а саме родичів та знайомих, які виїхали з небезпечних районів, районів бойових дій держави та потребували житла в м. Києві, допомагала їм з облаштуванням житла, одягом, продуктами харчування, предметами побуту, навчанням, відпочинком, пошуком роботи та іншими необхідними речами. З квітня 2022 року у її житлі проживала ОСОБА_11 , а починаючи з травня 2022 року - проживали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були переміщенні з м. Херсону. Сім`ю ОСОБА_11 вона зареєструвала у своєму житлі, бо вони є її родичами, інших осіб, які теж проживали в неї - вона не реєструвала. У червні 2022 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали шукати інше житло, у липні уклали договір оренди житлового приміщення та переїхали до нього, однак приходили до її житла без ночівлі. Коли у вересні 2022 року до сім`ї ОСОБА_11 у орендовану квартиру приїхали їхні знайомі, то ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вересні - жовтні проживали в її квартирі. Також вона розшукала свою тітку з Донецької області, яка у листопаді та на початку грудня 2022 року також проживала у її житлі, потім вона відвезла її за кордон. У грудні 2022 року до неї приїхала ще одна рідна тітка ОСОБА_14 , яка проживала до грудня 2023 року. Вона допомагала переселенцям всім необхіднім. Зазначила, що в своєму житлі вона також розміщувала сестер ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які раніше проживали в м. Херсоні, турбувалася про них. Крім того, розміщувала в себе в помешканні й інших переселенців, які потребували житла та допомоги. Також пояснила, що вона дізналася з соцмереж про існування державної програми, призначеної для компенсації витрат власникам, які безкоштовно прихистили внутрішньо переміщених осіб, що вимушено залишили свої домівки на тимчасово окупованих територіях. У зв`язку з чим, вона звернулася до ЦНАП Дніпровського району, де подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», куди внесла частково недостовірні відомості щодо часу проживання (прихисток) осіб у її житлі. У подальшому, вона отримала від Товариства Червоного Хреста Украі?ни компенсацію за розміщення внутрішньо переміщених осіб. Зазначила, що відшкодувала потерпілому Товариству Червоного Хреста Украі?ни всі збитки.

Так, допитана у судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «Червоний Хрест України» - ОСОБА_7 суду показала, що вона працює у цьому товаристві, з ОСОБА_4 не знайома, ТОВ було визнано потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Повідомила, що ТОВ «Червоний Хрест України» проводило виплати громадянам компенсації витрат за розміщення внутрішньо переміщених осіб за програмою «Прихисток» відповідно до Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2022 р. № 333. Рішення щодо осіб, яким виплачувалася така компенсація, приймалося Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, потім списки осіб передавалися в ТОВ «Червоний Хрест України». Не виключає можливості виплати товариством компенсації ОСОБА_4 з вересня 2022 року по жовтень 2023 року. На сьогодні, ОСОБА_4 всі кошти, які вона отримала як компенсацію витрат, повернула ТОВ «Червоний Хрест України», претензій до неї товариство немає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона перебуває у сімейних відносинах з обвинуваченою, а саме вона приходиться ОСОБА_4 тіткою. 26.11.2022 року вона приїхала в м. Київ з м. Херсон та проживала разом із сином. У грудні 2022 року вона переїхала в квартиру ОСОБА_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та оформилась як внутрішньо переміщена особа. Проживала у квартирі ОСОБА_4 з грудня 2022 року по грудень 2023 року. За цей період в даній квартирі проживали ОСОБА_4 , тітка Віта з м. Донецька, з травня-червня 2023 року - ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (дівчата шкільного віку), у липні-червні 2023 року - ОСОБА_11 . З грудня 2023 року вона переїхала до сина ОСОБА_9 в орендовану квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначила, що у квартирі ОСОБА_4 вона проживала безкоштовно. ОСОБА_4 їй надавала все необхідне для життя. Крім того, їй не було відомо про те, що ОСОБА_4 подавала до ЦНАП Дніпровського району м. Києва заяви про розміщення в житлі внутрішньо переміщених осіб для компенсації витрат.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він перебуває у сімейних відносинах з обвинуваченою, а саме вона приходиться йому двоюрідною сестрою. У травні 2022 року він приїхав в м. Київ з м. Херсону, почав проживати у квартирі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , та за вказаною адресою зареєструвався як внутрішньо переміщена особа. За цією адресою він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 , донькою ОСОБА_11 та чоловіком ОСОБА_4 - ОСОБА_8 . У той період ОСОБА_4 не проживала у квартирі. 04.07.2022 року він орендував житло за адресою: АДРЕСА_2 , та разом зі своєю сім`єю переїхав у вказану квартиру. Після переїзду, у квартирі ОСОБА_4 проживала тітка Віта, з грудня 2022 року проживала його мати ОСОБА_14 , а потім ще і сестри ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Знає, що ОСОБА_4 подавала документи у ЦНАП Дніпровського району м. Києва, оскільки добровільно їй надавав особисті документи, однак йому не було відомо про отримання ОСОБА_4 компенсації за розміщення внутрішньо переміщених осіб за програмою «Прихисток». Дана обставина стала відома взимку 2024 року, коли в його орендовану квартиру приїхали працівники поліції для допиту його доньки. Зазначив, що з поліцією спілкувався три рази, перший раз - по телефону, другий раз - коли працівники прийшли у квартиру для допиту його доньки, третій раз - у відділку поліції, під час його допиту. 04.01.2024 року працівники поліції його не допитували. Крім того, зазначив, що за період проживання у квартирі ОСОБА_4 ніхто не оплачував проживання, навпаки - ОСОБА_4 та її чоловік допомагали їм, навіть після переїзду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона перебуває у сімейних відносинах з обвинуваченою, а саме ОСОБА_4 приходиться двоюрідною сестрою її чоловіка ОСОБА_9 . У травні 2022 року вона приїхала в м. Київ з м. Херсону, почала проживати у квартирі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , та за вказаною адресою зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа. За цією адресою проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , донькою ОСОБА_11 та чоловіком ОСОБА_4 - ОСОБА_8 . Проживала у даній квартирі по липень 2022 року, після чого разом зі своєю родиною переїхала в орендоване житло за адресою: АДРЕСА_2 . Знала, що ОСОБА_4 подавала документи у ЦНАП Дніпровського району м. Києва, оскільки добровільно їй надавала особисті документи. Їй не було відомо з якою метою ОСОБА_4 подавала ці документи та не було відомо про отримання ОСОБА_4 виплат за розміщення осіб у своєму житлі. Дана обставина стала відома у січні 2024 року. З працівниками поліції вона спілкувалася три рази, перший раз - поліція повідомила про перевірку внутрішньо переміщених осіб, другий раз - у січні 2024 року, коли працівники прийшли в квартиру для допиту її доньки, третій раз - 09.01.2024 року у відділку поліції проводили її допит. 04.01.2024 року працівники поліції її не допитували. Зазначила, що у вересні та жовтні 2022 року вона разом зі своєю донькою ОСОБА_11 проживала у квартирі ОСОБА_4 . Їй відомо, що у квартирі ОСОБА_4 з грудня 2022 року по грудень 2023 року проживала ОСОБА_14 , а з кінця весни 2023 року проживали сестри ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Охарактеризувала ОСОБА_4 як порядну, добру, відзивчиву людину, яка їй та її сім`ї допомагала речами та продуктами харчування.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона перебуває у сімейних відносинах з обвинуваченою, а саме ОСОБА_4 приходиться їй двоюрідною тіткою. Вона була зареєстрована як внутрішньо перемішена особа у м. Одеса, З травня 2022 року по липень 2022 року проживала у квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 . Потім проживала разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_2 . У серпні 2022 року змінила реєстрацію внутрішньо переміщеної особи. Також вона проживала у квартирі ОСОБА_4 у вересні - жовтні 2022 року та червні - липні 2023 року. Знала, що ОСОБА_4 подавала документи у ЦНАП Дніпровського району м. Києва та отримувала грошові кошти за розміщення осіб у своєму житлі. Вона добровільно надавала особисті документи ОСОБА_4 . У квартирі ОСОБА_4 , крім неї та її батьків, також проживали ОСОБА_14 , сестри ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Зазначила, що будь-яких коштів за проживання ОСОБА_4 вона не сплачувала, а навпаки ОСОБА_4 та її чоловік допомагав їм з речами та продуктами харчування. Охарактеризувала ОСОБА_4 як гарну та порядну людину.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченою. У листопаді 2023 року вона переїхала в м. Київ з м. Херсону та зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_5 . Її доньки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 з червня 2023 року по грудень 2023 року проживали у квартирі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , де були зареєстровані як внутрішньо переміщенні особи. З її дозволу її доньки надавали ОСОБА_4 особисті документи, які підтверджували їхній статус внутрішньо перемішених осіб. З приводу отримання компенсації ОСОБА_4 за програмою «Прихисток» їй стало відомо з часу відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 . Зазначила, що вона не оплачувала ОСОБА_4 проживання своїх доньок, навпаки - ОСОБА_4 та її чоловік утримували її дітей. Їй відомо, що, окрім її дітей, у даній квартирі проживала сім`я ОСОБА_11 та тітка ОСОБА_4 - ОСОБА_18 . Охарактеризувала ОСОБА_4 як гарну людину, завдяки якій її діти виїхали під час військового стану з м. Херсону та проживали в м. Києві.

Допитана у судовому засіданні у присутності законного представника, з дотриманням вимог ст. 226 КПК України, свідок неповнолітня ОСОБА_13 , 2007 року народження, суду показала, що ОСОБА_4 приходиться їй хрещеною мамою. Спочатку вона була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа у м. Кременчук Полтавської області, а з червня 2023 року була зареєстрована у м. Києві, за адресою: АДРЕСА_4 , власником даної квартири є ОСОБА_4 . З червня по грудень 2023 року вона проживала в цій квартирі разом зі своєю сестрою ОСОБА_12 , сім`єю ОСОБА_19 та ОСОБА_14 З грудня 2023 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 . З приводу програми «Прихисток» їй нічого не відомо. Зазначила, що ніхто не оплачував її проживання у квартирі ОСОБА_4 . Навпаки, ОСОБА_4 утримувала її та її сестру ОСОБА_16 , оплачувала додаткові заняття з української мови та математики. Охарактеризувала ОСОБА_4 як добру людину, яка їй допомагала.

Допитана у судовому засіданні у присутності законного представника, з дотриманням вимог ст. 226 КПК України, свідок неповнолітня ОСОБА_12 , 2007 року народження, суду показала, що вона спочатку була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа у м. Кременчук Полтавської області, а з червня 2023 року була зареєстрована у м. Києві, за адресою: АДРЕСА_4 , власником даної квартири є ОСОБА_4 . З червня по грудень 2023 року вона проживала в даній квартирі разом зі своєю сестрою ОСОБА_13 , сім`єю ОСОБА_19 та ОСОБА_14 З грудня 2023 року проживає за адресою: АДРЕСА_5 . З приводу програми «Прихисток» їй нічого не відомо. Зазначила, що ніхто не оплачував проживання її та її сестри ОСОБА_20 у квартирі ОСОБА_4 . Охарактеризувати ОСОБА_4 може як хорошу людину, яка їй допомагала, оплачувала додаткові заняття з української мови та математики, возила на відпочинок у Закарпаття.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показала, що вона є власником квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , яку за договором орендує сім`я ОСОБА_11, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з липня 2022 року. Спочатку договір був підписаний з ОСОБА_9 , а в січні 2024 року переоформили договір на ОСОБА_10 . Їй не відомо місце проживання сім`ї ОСОБА_11 до того, як вони поселилися в її житлі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду показала, що вона працює у Центрі з надання адміністративних послуг Дніпровського районну м. Києва (далі - ЦНАП). У середньому в день до них звертається за послугами 20 осіб, у зв`язку з чим вона не пам`ятає ОСОБА_4 . Повідомила, що особа, яка хоче отримати компенсацію за розміщення внутрішньо переміщених осіб, звертається до них із заповненою відповідною заявою, яка розроблена суб`єктом виконання послуг. Після цього, працівник ЦНАП реєструє відповідну заяву та передає на опрацювання суб`єкту виконання - КП Управління житлового-комунального господарства Дніпровська РДА. Зазначила, що у ЦНАП Дніпровського районну м. Києва ведеться відеофіксація.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона працює у ЦНАП Дніпровського районну м. Києва з 23.10.2023 року. Адміністратори, в тому числі і вона, приймають заяви від громадян по програмі «Прихисток», після чого передають їх суб`єкту виконання. Будь-яких роз`яснень з приводу даної програми вони не надають. Зазначила, що можливо вона приймала заяви від ОСОБА_4 , однак точно не може згадати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду показав, що він працює адміністратором у Департаменті ЦНАП, а саме є працівником мобільної групи, яка допомагає районним у м. Києві ЦНАП приймати заяви та документи від громадян. ОСОБА_4 не пам`ятає, оскільки він надає послуги багатьом громадянам кожного дня, не виключає можливості, що і він приймав від неї документи. Повідомив, що особа, яка хоче отримати компенсацію за розміщення внутрішньо переміщених осіб за програмою «Прихисток», звертається до адміністраторів ЦНАП із заповненою відповідною заявою, яка розроблена суб`єктом виконання послуг. Після цього, адміністратор ЦНАП реєструє відповідну заяву та передає на опрацювання суб`єкту виконання - КП Управління житлового-комунального господарства. Зазначив, що не знає, який орган приймає рішення про компенсацію витрат.

Сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які є працівниками ЦНАП, безпосередньо судом в судовому засіданні. Сторона захисту також не просила допитати перед судом вищевказаних свідків, не наполягала на їх допиті. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, забезпечивши право прокурора на свободу в поданні ним суду своїх доказів, суд прийняв відмову прокурора від допиту цих свідків.

Суд оцінює показання представника потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , як належними та достовірними у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому немає підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Окрім показань свідків, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, також підтверджується відомостями, які містяться в досліджених судом письмових доказах та процесуальних документах, а саме у:

- рапорті заступника начальника ВП-3 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 09.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 03.11.2022 року ОСОБА_4 достовірно знаючи, шо внутрішньо переміщенні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , починаючи з 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до ЦНАП Дніпровського району. Подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації» та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці, тобто у жовтні 2022 року, в наданому нею житлі та отримала компенсацію в сумі 2790 грн 00 коп. (том І а.п. 138);

- рапорті заступника начальника ВП-3 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 09.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 04.01.2023 року ОСОБА_4 достовірно знаючи, шо внутрішньо переміщенні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , починаючи з 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до ЦНАП Дніпровського району. Подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації» та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці, тобто у грудні 2022 року, в наданому нею житлі та отримала компенсацію в сумі 2790 грн 00 коп. (том І а.п. 139);

- рапорті заступника начальника ВП-3 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 09.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 04.04.2023 року ОСОБА_4 достовірно знаючи, шо внутрішньо переміщенні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , починаючи з 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до ЦНАП Дніпровського району. Подала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації» та зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали 31 день у звітному місяці, тобто у березні 2023 року, в наданому нею житлі та отримала компенсацію в сумі 2790 грн 00 коп. (том І а.п. 141);

- рапорті слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 від 10.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 03.11.2022 року ОСОБА_4 достовірно знаючи, шо внутрішньо переміщенні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , починаючи з 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, звернулась до ЦНАП Дніпровського району. Де внесла до відповідного бланку заяви неправдиві відомості про розміщення у жовтні 2022 року трьох внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яку скріпила власним підписом. В подальшому на підставі поданою нею заяви, останній було нараховано компенсацію у розмірі 2790 грн 00 коп. (том І а.п. 148);

- рапорті слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 від 10.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 04.01.2023 року ОСОБА_4 достовірно знаючи, шо внутрішньо переміщенні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , починаючи з 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, звернулась до ЦНАП Дніпровського району. Де внесла до відповідного бланку заяви неправдиві відомості про розміщення у грудні 2022 року трьох внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яку скріпила власним підписом. В подальшому на підставі поданою нею заяви, останній було нараховано компенсацію у розмірі 2790 грн 00 коп. (том І а.п. 150);

- рапорті слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 від 10.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 04.04.2023 року ОСОБА_4 достовірно знаючи, шо внутрішньо переміщенні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , починаючи з 04.07.2022 року не проживають в наданому нею житлі, звернулась до ЦНАП Дніпровського району. Де внесла до відповідного бланку заяви неправдиві відомості про розміщення у березні 2023 року трьох внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яку скріпила власним підписом. В подальшому на підставі поданою нею заяви, останній було нараховано компенсацію у розмірі 2790 грн 00 коп. (том І а.п. 151а);

- рапорті слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 від 10.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 03.11.2022 року ОСОБА_4 подала до ЦНАП Дніпровського району м. Києва заяву, куди попередньо було внесено неправдиві відомості про розміщення у жовтні 2022 року трьох внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що була скріплена особистим підписом ОСОБА_4 . Знаючи про те, що з 04.07.2022 року вказанні особи не проживаються в наданому нею житлі, отримавши при цьому на підтвердження подачі нею такої заяви копію опису документів, що надано до ЦНАП громадянином для виконання адміністративної послуги (том І а.п. 159);

- рапорті слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 від 10.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 04.01.2023 року ОСОБА_4 подала до ЦНАП Дніпровського району м. Києва заяву, куди попередньо було внесено неправдиві відомості про розміщення у грудні 2022 року трьох внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що була скріплена особистим підписом ОСОБА_4 . Знаючи про те, що з 04.07.2022 року вказанні особи не проживаються в наданому нею житлі, отримавши при цьому на підтвердження подачі нею такої заяви копію опису документів, що надано до ЦНАП громадянином для виконання адміністративної послуги (том І а.п. 160);

- рапорті слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 від 10.01.2024 року, відповідно до якого в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2024 року, встановлено додатковий епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 . 04.04.2023 року ОСОБА_4 подала до ЦНАП Дніпровського району м. Києва заяву, куди попередньо було внесено неправдиві відомості про розміщення у березні 2023 року трьох внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що була скріплена особистим підписом ОСОБА_4 . Знаючи про те, що з 04.07.2022 року вказанні особи не проживаються в наданому нею житлі, отримавши при цьому на підтвердження подачі нею такої заяви копію опису документів, що надано до ЦНАП громадянином для виконання адміністративної послуги (том І а.п. 162);

- рапорті заступника начальника ВП № 3 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 01.01.2024 року, відповідно до якого відділом поліції № 3 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві отримано та зібрано первинний матеріал перевірки щодо шахрайських дій збоку власниці житлового приміщення Дніпровського району за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_4 знаючи, що внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з 04.07.202 року не проживають в ї житлі, за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово зверталась до ЦНАП Дніпровського району, де подавала «заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компензації витрат», куди вносила недостовірні відомості щодо проживання осіб-ВПО, кількості днів проживання за серпень, вересень, жовтень, грудень 2022 року та лютий, березень, квітень, травень, серпень, вересень 2023 року. У подальшому на рахунок в АТ БК «Приватбанк», що відкритий на її ім`я були зараховані за вищевказані звітні періоди грошові кошти від Товариства Червоного Хреста України, як компенсація за безкоштовне розміщення внутрішньо переміщених осіб. Отримавши в такий спосіб грошові кошти, остання розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу кримінальних правопорушень (том І а.п. 167-169);

- відповіді Товариства Червоного Хреста України на запит № 01-15/04/28 від 10.01.2024 року, відповідно до якої Товариства Червоного Хреста України здійснило грошові виплати ОСОБА_4 : за вересень 2022 року в розмірі 1 329 грн 30 коп.; за жовтень 2022 року в розмірі 2790 грн 00 коп.; за грудень 2022 року в розмірі 2790 грн 00 коп.; за лютий 2023 року в розмірі 2520 грн 00 коп.; за березень 2023 року в розмірі 2790 грн 00 коп.; за квітень 2023 року в розмірі 1329 грн 30 коп.; за травень 2023 року в розмірі 1373 грн 61 коп.; за серпень 2023 року в розмірі 1373 грн 61 коп.; за вересень 2023 року в розмірі 1329 грн 30 коп.; за жовтень 2023 року в розмірі 1373 грн 61 коп. Вказані виплати здійснювались як компенсація витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб (том І а.п. 172);

- відповіді Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.01.2024 року №103-54 на запит Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з додатками, відповідно до якої Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація надає Дніпровському УП ГУНП у м. Києві копію особової справи на ОСОБА_4 та інформацію про щомісячні суми грошових коштів, які нараховані власникам житлових приміщень за прихисток внутрішньо переміщених осіб, у період з 2022 року по час надання відповіді відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 № 333.

Копія особової справи ОСОБА_4 містить належним чином завірені копії документів: описи документів, що надані до ЦНАП суб`єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги за заявами ОСОБА_4 ; заяви ОСОБА_4 як особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб: за серпень, вересень, жовтень, грудень 2022 року, лютий, березень, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень 2023 року; копія паспорту ОСОБА_4 ; довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3 ; договір купівлі-продажу квартири від 17.07.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_3 ; довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та їх ідентифікаційні номери; інформація про щомісячні суми грошових коштів, які нараховані власникам житлових приміщень за прихисток внутрішньо переміщених осіб, в тому числі і ОСОБА_4 ; заяви ЦНАП до АО «Управління житлово-комунального господарства Дніпровської РДА» про надання компенсації витрат ОСОБА_4 за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб (том І а.п. 189-247); - договорі оренди житлового приміщення від 04.07.2022 року, відповідно до якого 04.07.2024 року ОСОБА_21 уклала договір оренди житлового приміщення з ОСОБА_9 та надала останньому в оренду квартиру АДРЕСА_6 (том І а.п. 248). Судом також було досліджено наступні нормативно-правові акти, які надав прокурор: постанову КМУ від 19.03.2022 року № 333, відповідно до якої було затверджено порядок компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб (том І а.п. 249, том ІІ а.п. 1-5); постанову КМУ від 29.04.2022 року № 490, відповідно до якої були внесенні зміни до постанови КМУ від 19.03.2022 року № 333 (том ІІ а.п. 6-10); постанову КМУ від 30.08.2022 року № 977, відповідно до якої були затвердженні положення про функціонування інформаційно-аналітичної системи обліку даних, пов`язаних з компенсацією витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, та внесені зміни до порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 19.03.2022 року № 333 (том ІІ а.п. 11-18); постанову КМУ від 30.09.2022 року № 1094, відповідно до якої були внесені зміни до порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою КМУ від 19.03.2022 року № 333, із змінами внесеними постановою КМУ від 30.08.2022 року № 977 (том ІІ а.п. 19-21); постанову КМУ від 06.12.2022 року № 1364, відповідно до якої було сформований перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (том ІІ а.п. 22-27); постанову КМУ від 23.05.2023 року № 521, відповідно до якої були внесенні зміни до постанов КМУ від 19.03.2022 року № 333 та від 30.08.2022 року № 977 (том ІІ а.п. 28-29).

Крім того, у ході судового розгляду суд дослідив наданні стороною захисту характеризуючі матеріали щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме: копію свідоцтва про народження ОСОБА_29 ; копія квитанції № ЕНН9-ХЕ6В-НАРА-ВСВ8 від 15.01.2024 року про повернення коштів; копію виписки з Єдиного державного реєстру щодо ФОП ОСОБА_4 ; копію наказу про прийняття на роботу ОСОБА_4 ; копію листа ОСОБА_4 до Товариства Червоного Хреста України; копію листа ОСОБА_4 до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (з доказами поштового відправлення); копію листа ОСОБА_4 до АТ «КБ «Приватбанк»; документи та інші матеріали щодо витрат родини ОСОБА_4 на утримання родини ОСОБА_11 та Бойко (том ІІ а.п. 34-101). Крім того, стороною захисту було надано суду довідки про взяття на облік внутрішньо перемішених осіб допитаних у судовому засіданні свідків, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_4 в інкримінованих їй діяннях в межах висунутого зміненого обвинувачення відповідно до обвинувального акта за епізодами від 10.02.2023 року, 21.03.2023 року та 25.07.2023 року.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження підстав для визнання доказів недопустимими судом не установлено, так як не було встановлено факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження.

При формуванні такого підходу суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к , відповідно до якої вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд вказав, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

Порушень вимог КПК України під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, судом не установлено.

Зібрані у справі докази, що були досліджені під час судового розгляду, суд вважає послідовими, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд і покладає їх в основу обвинувального вироку.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Щодо епізоду від 10.02.2023 року, який кваліфікований органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України, то суд дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом перекваліфіковує на ч. 1 ст. 190 КК України як умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство). При цьому суд враховує, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за епізодом від 04.10.2022 року, який органом досудового розслідування був кваліфікований за ч. 1 ст. 190 КК України, підлягає закриттю за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо епізодів від 21.03.2023 року та 25.07.2023 року, то суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України як умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є проступком та нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали, кількість кримінальних правопорушень та епізоди; поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 під час та після вчинення протиправних дій; її ставлення до скоєного - вину не визнає, але добровільно відшкодувала шкоду, повернувши отримані кошти потерпілому ТОВ «Червоний Хрест України»; дані про її особу: заміжня, має на утриманні малолітню дитину, працює офіційно, матеріально допомагала родині ОСОБА_11 та Бойко, інших осіб (придбання речей побутового вжитку, продуктів харчування, додаткове навчання та організація відпочинку дітей шкільного віку, інше), що зареєстровані як ВПО та проживали в її помешканні протягом 2022-2023 років; позитивну характеристику від свідків - внутрішньо переміщених осіб, які проживали в житлі обвинуваченої; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судима. Також суд враховує, що представник потерпілого ТОВ «Червоний Хрест України» - ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 добровільно повернула отримані неї кошти, тому товариство не має жодних претензій до обвинуваченої.

Крім того, при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просила призначити обвинуваченій покарання за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в мінімальних розмірах, із урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді штрафу.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною обвинуваченої ОСОБА_4 - добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин даного кримінального провадження, обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 190 КК України, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження № 0000141 від 12.01.2024 року, обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині за епізодами від 04.10.2022 року, 28.07.2023 року, 15.09.2023 року, 04.10.2023 року та 22.11.2023 року закрити за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами від 10.02.2023 року, 21.03.2023 року та 25.07.2023 року, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави;

за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень в дохід держави. Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1