Провадження №1-кп/761/2007/2024
В И Р О К

іменем України

08 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва матеріали кримінального провадження №010161 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого начальником зміні «Сільпо», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 31.01.2019 року за ч.1, ч.2 ст.309КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2020 року звільнений від покарання, призначеного вироком від 31.01.2019 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до формулювання обвинувачення викладеного органом досудового розслідування, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному повторному придбані та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту у великих розмірах, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_6 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України, 21 вересня 2018 року у невстановлений час отримав вхідний дзвінок від невстановленої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, на власний мобільний телефон, яка повідомила про місце схованки «закладок», які необхідно забрати та в подальшому збути, а саме за адресою: м. Київ, вул. Берлінського, 20.

В цей же день ОСОБА_6 приблизно о 23 год. 10 хв. з метою реалізації свого злочинного умислу прибув в обумовлене невстановленою особою місце до будинку № 20 по вул. Берлінського у м. Києві, де навпроти вказаного будинку, вздовж проїжджої частини, під деревом, забрав пакунок із згортками, у яких містився наркотичний засіб в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, тим самим незаконно придбав суміш наркотичного засобу із сильнодіючим лікарським засобом з метою збуту у великих розмірах. Суміш наркотичного засобу та сильнодіючого засобу, який містився у 20 згортках, обвинувачений заховав до зовнішньої лівої кишені власної куртки, тим самим незаконно почав зберігати з метою збуту наркотичний засіб.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконних збут наркотичних засобів у великих розмірах шляхом розкладання «закладок» суміші наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, ОСОБА_6 попрямував у напрямку б. 20-Б по вул. М. Берлінського в м. Києві.

Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на незаконний збут суміші наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах, 21 вересня 2018 року приблизно о 23 год.20 хв., останній перебуваючи біля вказаного будинку з метою розкладання «закладок» суміші наркотичних засобів та сильнодіючого лікарського засобу, був зупинений працівниками поліції.

Достовірно знаючи про незаконність своїх дій, пов`язаних з незаконним придбанням та зберіганням суміші наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах, ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за протиправність своїх дій дістав з лівої кишені своєї куртки поліетиленовий пакунок із 20 згортками «закладками», у яких містився наркотичний засіб в суміші із сильнодіючим лікарським засобом та кинув на тротуар поряд з собою.

22 вересня 2018 року в період часу з 02 год. 01 хв. по 02 год. 06 хв., під час проведення огляду місця події за адресою м. Київ, вул. М. Берлінського, 20-Б поряд із ОСОБА_6 на поверхні тротуару виявлено та вилучено 20 згортків, у яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) загальна маса якого складає 1,693 г. та сильнодіючий лікарський засіб - дифегідрамін (димедрол), загальна маса якого складає 1,872 г.

Відповідно до Таблиці 11 Списку № 1 « Наркотичних засобів, обіг яких обмежено», затверджених Постановою КМ України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» метадон (фенадон) є наркотичним засобом.

Відповідно до Таблиці 1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 загальна маса метадону (фенадону) у розмірі 1,693 г відноситься до великих розмірів вказаного наркотичного засобу.

Вищевказаними діями ОСОБА_6 вчинив, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту у великих розмірах, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, визнав частково, в ході судового розгляду категорично заперечував наявність у нього умислу на збут придбаної ним психотропної речовини.

Так, ОСОБА_6 пояснив, що точної дати не пам`ятає, однак приблизно 09-10 вересня 2018 року на його телефон було здійснено телефонний дзвінок від невідомої особи, яка запропонувала роботу. Надалі, була запланована зустріч під час якої остання йому пояснила усі умови співпраці, а саме, що ОСОБА_6 має робити розкладку наркотичної речовини, за, що в подальшому отримувати з 5 одиниць закладок 1 одиницю наркотичного для себе. Оскільки обвинувачений був осою яка вживала наркотичні засоби - погодився на пропозицію та на наступний день після зустрічі, жінка повідомила про місце, де він має забрати 5 одиниць наркотичного засобу. Після цього, ОСОБА_6 приїхав до вказаного місця, забрав наркотики та зберігав їх при собі вдаючи вигляд, що виконав всі умови домовленості. При цьому згоду дав на вказану роботу, тільки з метою особистого вживання, за для отримання наркотиків особисто для себе, щоб відтягнути час оплати, а в подальшому мав намір розрахуватися за всі 5 пакетів. Пізніше, 11.09.2018 року в телефонній розмові з вказаною жінкою, остання попросила вказати місця в яких ОСОБА_6 розклав наркотичні засоби. Під час вказаної розмови останній повідомив, що він нічого не зробив, тому може або повернути кошти за вказані наркотики, або якимось чином відпрацювати. Жінка скинула номер карти на які обвинувачений мав скинути грошові кошти за невиконану роботу. Ще через пару днів жінка знову зателефонувала та попросила повідомити місце закладки, а пізніше направила туди клієтна, який мав перевірити чи є на тому місці закладка, разом з тим ОСОБА_6 на вказаному місці закладку не лишав, за що їй було повернуто грошові кошти за наркотичну речовину. Також ОСОБА_6 пояснив, 21.09.2018 від вказаної жінки поступив телефонний дзвінок з аналогічною пропозицією забрати наркотичний засіб з зазначеного нею місця в кількості 5 шт. та зробити їх розкладку. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився, поїхав до вказаного жінкою місця, забрав наркотики та через пару годин поступив новий дзвінок від жінки, яка повідомила про місце зберігання інших 5 пакетиків наркотичного засобу які також потрібно забрати та розкласти по місцям закладок. ОСОБА_7 погодився, та знову ж таки забрав наркотичні засоби. Так, в загальному при собі зберігав 10 закладок, які останній погодився розкласти, однак так і не виконав домовленість. Згодом, того ж дня, жінка знову зателефонувала та повідомила про місце знаходження ще 20 закладок, а тому якщо ОСОБА_6 хоче може, також за попередньо визначеною домовленістю забрати та зробити розкладку на, що останні погодився. Останнє місце було за адресою Берлінського 20. Прибувши на вказаною адресою, підійшовши до зазначеного місця, під деревом підняв пакунок та зрозумів на дотик, що в ньому немає 20 пакетиків зазначених жінкою. Маючи при собі всі зібрані наркотики ОСОБА_6 почав свій рух, а згодом помітив поліцейський автомобіль, а тому скинув наркотичні засоби. Між тим, його дії були помічені, автомобіль зупинився, з нього вийшло два працівника поліції, один з яких перевіряв документи, а інший оглядав місце біля ОСОБА_6 , де згодом було знайдено пакунок, який скинув останній. Після, обвинуваченого посадили в машину, знайдений пакунок поліцейські також забрали, та почали возити по району та розмовляли з ним. Пізніше прибувши на місце де був затриманий ОСОБА_6 , працівники поліції пакунок поклали на місце де його скинув останній та викликали слідчо-оперативну групу. По приїзду вказаної групи, здійснювалися слідчі дії, зроблено відео запис з місця події .Між тим, в своїх показаннях обвинувачений зазначив, що не купував за особисті кошти наркотики, а тому не визнає обвинувачення в частинні придбання, разом з тим не заперечує зберігання вказаного наркотичного засобу, а також те що мав намір розрахунку своїми діями за отриманий наркотичний засіб, а не грошовими коштами. Умислу на розповсюдження наркотичної речовини у ОСОБА_6 не було, лише намір отримати наркотики вказаним чином для власного вживання.

Не дивлячись на часткове визнання винуватості ОСОБА_6 винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, ретельно дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання про те, що перебуваючи на посаді поліцейського 21.09.2018 року він, разом з іншими патрульними, на автомобілі здійснювали патрулювання на вулиці М. Берлінського біля посольства Індії. Близько 23:30 год. він побачив невідомого громадянина, який побачивши службовий автомобіль поліції почав поводитись неадекватно та нервувати. Наблизившись до особи, зупинившись, попросили представитись та надати документи. Підійшовши до чоловіка свідок помітив, як останній щось дістав з карману та викинув в сторону до паркану. На перший погляд то був згорток, а тому вказане привернуло увагу патрульного. Наблизившись до місця де знаходилось викинуте обвинуваченим, помітивши поліетиленовий згорток, зовні було видно, що в ньому знаходилась кристалічна речовина, яка схожа на метадон. На запитання, що це та чиє обвинувачений пояснив, що наркотичні речовини ним придбані для заробітку. Після чого патрульними було викликано слідчо-оперативну групу, яка вилучила наркотичний засіб.

Так, сторона захисту посилається на протиріччя у показаннях свідка ОСОБА_8 які начебто суперечать відомостям які містяться на відеозаписі долученого до протоколу огляду від 22.09.2018 складеного слідчим ОСОБА_9 .

Суд звертає увагу, що вказаний відео матеріал під час судового розгляду не досліджувався, оскільки прокурором вказаний доказ до матеріалів провадження долучено не було. Між тим, відповідно до рапорту заступника начальника СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 зазначено, що 22.09.2018, ним в ході проведення слідчих дій за кримінальним провадженням N? 0010161 від 22.09.2018 за ч.2 ст. 307 КК України, а саме проведення огляду місця події на ділянці місцевості, що розташовано поблизу буд. 20Б по вул. Максима Берлінського, м. Києва, було помилково зазначено в протоколі, що зазначений огляд місця події було проведено із застосуванням відеофіксації за допомогою відеокамери Panasonic НC-V260, про те, зазначений огляд було проведено лише із застосуванням фото фіксації.

Крім того, приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК України. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів ? протоколом огляду місця події.

Враховуючи, що свідок ОСОБА_8 допитувався безпосередньо в судовому засіданні під присягою, був попереджений про кримінальну відповідальність, суд не вбачає підстав для визнання вказаних показань недопустимими.

Крім того, під час допиту свідка ОСОБА_8 обвинувачений зазначив, що він не погоджується з показаннями свідка лише в частині того, що обвинувачений казав при затриманні, що зберігав наркотичні речовини для заробітку, при цьому вказав, що з усіма іншими показаннями свідка він погоджується.

Також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав показання у яких підтвердив, що був запрошений працівниками поліції у якості понятого, однак точної дати події не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Вказує, що територіально це знаходилось біля спорткомплексу «Сирець» у вечірній час доби. Затриманий був у кайданках, біля нього були працівники поліції, сказали почекати до приїзду слідчо-оперативної групи. Приїхала слідчо-оперативна група, яка за декілька метрів від місця затримання чоловіка, здійснювала слідчі дії де знаходився пакет з якоюсь речовиною, невідомого походження. Відбулось вилучення речовини, зовні схожої на наркотичну, між тим слідчими здійснювалось фотографування, допит понятих, а також відео фіксація. Також свідок зазначив, що з моменту події пройшло багато часу, а тому будь яких подробиць тих подій згадати не може.

Так, аналізуючи зміст показів свідків, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Відповідно до п.2,3 ч. 3 ст. 97 КПК України, судом було задоволено клопотання прокурора про відмову від допиту свідка ОСОБА_12 , разом з тим, про допит свідків сторони захисту клопотань подано не надходило.

Окрім показів свідків, вина ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Відповідно до фабули витягу з ЄРДР № 0010161 22.09.2018 року о 01.50 до Шевченківського УП ГУНП м. Києва надійшов рапорт відповідно до якого год. за адресою м. Київ, вул. Сальського 9, було виявлено ОСОБА_6 , який повторно, незаконно придбав та зберігав при собі наркотичну речовину, мета дон масою 1,693 (великий розмір) з метою його збуту; (том №1 ст. 47)

Згідно змісту рапорту інспектора Подільського РВ УПО в м. Києві ОСОБА_8 21.09.2018 року о 23.30 год. патрулюючи у м. Києві рухаючись на автомобілі по вул. Ольжича в сторону вул. Берлінького помічено особу з підозрілою поведінкою. Підійшовши до даного громадянина з метою встановлення його особи, було помічено, як останній викинув щось з руки під паркан. Під час огляду даної території, на відстані 1,5 метра від чоловіка патрульним було знайдено пакунок з приблизно 17 згортками в яких всередині знаходилась кристалічна речовина. Після встановлення особи, громадянином виявився ОСОБА_6 , який повідомив, що в згортках знаходиться наркотична речовина метадон; (том №1 ст. 51);

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 22.09.2018 року та ілюстративної таблиці до нього, даний огляд проводився слідчим СВ ВП№2Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , за участі спеціаліста ОСОБА_13 , 22.09.2018 року в період часу з 02 год 01 хв. до 02 год. 06 хв. Об`єктом огляду є ділянка, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Берлінського 20-Б. На вказаній місцевості знаходиться особа на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Поблизу чоловіка на ґрунтовому покритті, під парканом виявлено поліетиленовий прозорий пакет в якому знаходяться 20 згортків. На питання слідчого , що знаходиться у вказаному пакеті, ОСОБА_6 відповів, що йому не відомо. Між тим, під час вказаного огляду учасником якого являвся поліцейський ОСОБА_8 , останнім було надано аналогічні пояснення, які були зафіксовані рапортом останнього (том №1 ст. 51);

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_14 про проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів в рамках кримінального провадження №0010161 від 22.09.2018, внесені до ЄРДР за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Для дослідження експерту направлено 20 (двадцять) поліетиленових згортків в середині яких міститься кристалічна речовина, які упаковано до прозорого поліетиленового пакету, який зв`язано ниткою, вільні кінці, якого скріплено биркою з пояснювальним надписом та підписами понятих; ( том №1 ст. 60)

Відповідно до висновку експерта № 11-2/5749 від 17.10.2018 року, та фото таблиці до нього надані на дослідження двадцять кристалоподібних речовин білого кольору, які знаходились у двадцяти запаяних згортках з полімерного матеріалу зеленого кольору, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб. Надані на дослідження двадцять кристалоподібних речовин білого кольору, які знаходились у двадцяти запаяних згортках з полімерного матеріалу зеленого кольору, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальна маса метадону складає 1,693 г., а загальна маса дифенгідраміну у речовині складає 1,872 г. ( том №1 ст. 64-69);

Постановою слідчого від 25.10.2018 року вилучені під час огляду місця події від 22.09.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Берлінського 20-б - двадцять кристалоподібних речовин білого кольору, які знаходились у двадцяти запаяних згортках з полімерного матеріалу зеленого кольору, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальна маса метадону складає 1,693 г., а загальна маса дифенгідраміну у речовині складає 1,872 г. визнаний речовим доказом ( том №1 ст. 70);

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Суд звертає увагу, що відповідно до висновку вказаної експертизи, встановлено наркотичний засіб який був розфасований в 20 згортків, а також масу вказаного наркотичного засобу обіг якого обмежено та сильнодіючого лікарського засобу, які були вилучені протоколом огляду 22.09.2018 року.

Вказаний доказ, має значення в частині визначення кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 злочину, а тому твердження сторони захисту, щодо неналежності вказаного доказу суд визнає хибими.

Відповідно до дактилоскопічної карти, від 22.09.2018 відібрано відбитки пальців у ОСОБА_6 ( том №1 ст. 72);

Судом досліджено протокол огляду речей з фото таблицею скріншотів до нього, складеного слідчим ОСОБА_14 , від 22.09.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який добровільно видав власний мобільний телефон: Iphone з сім картою до нього. Вказаними даними протоколу огляду мобільного телефону марки Iphone модель MLV02LL/A IMEI: НОМЕР_1 , який було вилучено у ОСОБА_6 встановлено, що у месенджері смс-повідомлень 11.09.2018 о 14.02 год. надійшло повідомлення від абонентського номеру НОМЕР_2 зі змістом «малой набери девочка скидывает деньги», при цьому відповідь на повідомлення, 12.09.2018 «Короче буду отрабатывать так шо извиняй могу выслать денег на таблетки ..». Також у вказаній переписці суд, аналізуючи надані на дослідження повідомлення у їх сукупності, звертає увагу на те, що 14.09.2018 о 16.10 року з номеру ОСОБА_6 на вищевказаний номер відправлено повідомлення відповідно до змісту якого, вбачається місце розташування з точними характеризуючими вказаного місця, а сааме « 0,25 Туполева 3- спарва от послед парад лавочка, левая ножка, возле нее в начале со стороны дома прик куль». Крім того, з абонентським номером НОМЕР_3 здійснюється переписка 13.09.2018 з інформацією карти, а 21.09.2018 о 23.16 вихідне повідомлення знову з номером карти та текстом «пожалуйста быстрее». Між тим з вказаним номером, зафіксовані вхідні та вихідні дзвінки в період 21.09.2018 впродовж всього дня. Також зафіксована переписка з номером НОМЕР_4 12.09.2018 зі зміст якої вбачається що домовленість в силі. 14.09.2018 - про грошові кошти. 17.09.2018, 18.09.18 о 08.50 - прохання взяти слухавку та погіршення стану, проханням передзвонити а 18.09.2018 о 10.07 визначене місце «аптека» о 12.50 «ближе ко мне оставь». (том №1 ст. 81-93) .

Під час дослідження вказаного протоколу огляду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що зазначені повідомлення за своїм змістом не являються доказом у даному провадженні, оскільки не підтверджують придбання збут ОСОБА_6 наркотичного засобу.

Суд не погоджується з вказаною обставиною сторони захисту, оскільки аналізуючи вхідні та вихідні дзвінки з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 а також зміст відправлених та отриманих смс-повідомлень, н/за мобільного телефону ОСОБА_6 вбачається, що останнім здійснювалось виконання окремих дій, задля отримання наркотичного засобу та в подальшому його доставки у визначені місця.

Протоколом слідчого експерименту від 25.10.2018 року, який проводився слідчим ОСОБА_14 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 із застосуванням відеокамери. Згідно даного протоколу, встановлено, що 21.09.2018 року Жигілію на мобільний телефон з невідомого номеру зателефонувала невідома особа та запропонувала роботу, а саме розкласти «закладки» з наркотичною речовиною на що останній погодився за грошову винагороду в 400 грн. З цією метою 21.09.2018 приблизно о 23:15 ОСОБА_6 прибув за адресою: м.Київ, вул.Берлінського. 20, де йому по мобільному телефону повідомили про місцезнаходження наркотичного засобу, а саме: у землі за деревом біля сходів. Віднайшовши пакет з розфасованими наркотичними засобами ОСОБА_6 забрав його та пішов у напрямку вулиці Котовського у м.Києві. Перебуваючи біля посольства Індії за адресою: м.Київ, вул. Берлінського 20Б, його було зупинено працівниками поліції та він з кишені викинув фасований наркотичний засіб, який в подальшому було вилучено. Свою вину у придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою його збуту ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту визнав, а також зазначив, що на вчинення вказаного кримінального правопорушення його спонукала відсутність грошових коштів на власні потреби. Між тим, під час вказаного слідчого експерименту ОСОБА_15 показав місце де забрав наркотичний засіб, місце де був зупинений патрульною поліцією, а також як намагався викинути знайдений ним наркотичний засіб (том1 ст.114-117);

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис слідчого експерименту від 25.10.2018., за участі обвинуваченого ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_5 з даного відеозапису вбачається, що протокол слідчого експерименту містить ті самі відомості, що і відображені на відео. З оглянутого відеозапису вбачається, що обвинувачений вільно, послідовно і добровільно розповідає про події які відбулись 21.09.2018 р., не вбачається будь-якого тиску на нього з боку присутніх осіб, а також якісь підказки або уточнення з боку слідчого ;(том 1 ст.118).

Отже суд, оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у скоєні інкримінованого йому злочину.

Надаючи оцінку твердженням обвинуваченого щодо відсутності у нього мети збуту, а також придбання ним наркотичного засібу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) суд зазначає наступне.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» передбачено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Крім того, у постанові Верховного Суду №712/13128/16-к від 21 червня 2018 року вказано, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити зокрема і такі обставини, як: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину, тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Аналогічна позиція також була викладена Верховним Судом і у рішеннях від 29 січня 2019 року у справі № 335/5044/16-к, від 07 лютого 2019 року у справі № 750/7474/15-к, від 20 лютого 2019 року у справі № 178/1348/15-к, від 14 березня 2019 року у справі № 204/4387/16-к.

В даному кримінальному провадженні про наявність умислу на подальший збут вилучених у обвинуваченого наркотичних речовин свідчать встановлені в ході судового розгляду обставини у їх сукупності. Також суд враховує обставини фасування та упакування вилучених у ОСОБА_6 наркотичного засобу обіг якого обмежено та сильнодіючого лікарського засобу, які були розфасована по 20 окремим пакетикам рівною вагою.

В контексті вирішення питання щодо умислу обвинуваченого, судом також враховуються і відомості, що містяться у переписках обвинуваченого, зокрема 14.09.18 року, з абонентським номером 066-058-2097 о 16.10, згідно яких вбачається що ОСОБА_6 діяв узгоджено з особою та зазначав характерні ознаки місця, що відповідає місцю розташування наркотичного засобу.

Разом з тим, показання обвинуваченого, в частині що він зазначив місце розташування «закладки» в якій не було наркотичного засобу, а в подальшому заплатив за неї оскільки наркотичний засіб залишив собі, суперечать часовим проміжкам діалогу зафіксованого відповідно до скріншотів переписок. Так 12.09.2018 року з абонентського номеру ОСОБА_6 направлено повідомлення про відпрацювання та можливість вислати грошові кошти, а 14.09.2018 останній відправляє повідомлення з визначеним місцем «0,25 Туполева 3- спарва от послед парад лавочка, левая ножка, возле нее в начале со стороны дома прик куль». Вказана обставина суперечить наданим показанням обвинуваченого, оскільки останній зазначав, що скинув дані з фальшивою закладкою, а після повідомив, що розрахується начебто за привласнені наркотичні засоби .

Разом з тим належних та логічно узгоджених доводів на спростування такого висновку, чи хоча б доводів які б могли викликати у стороннього та незацікавленого спостерігача підстав поза розумним сумнівом вважати, що ОСОБА_6 зберігав вказані наркотичні речовини для власного споживання - стороною захисту надано не було. Будь-яких доказів на підтвердження показів обвинуваченого, що він отримував наркотичні речовини, задля отримання частки (з 5 згортків - 1 отриманий для нього особисто) для власного вживання - суд не отримав. Крім того, обвинувачений лише один раз протягом усього судового розгляду зазначив про вказані ним обставини і більше у своїх поясненнях до них не повертався, і ніяк не пов`язував з іншими досліджуваними обставинами, а тому суд знаходить такі твердження обвинуваченого не логічними та суперечливими.

Таким чином, суд знаходить версію обвинуваченого щодо придбання (за його версією отримання) ним наркотичної речовини у великих розмірах з метою особистого вживання не логічною, такою, що суперечить іншим доказам, дослідженим судом в ході судового розгляду, а отже, суд приходить до висновку, що таке твердження не відповідає дійсності і було зроблено обвинуваченим з метою ухилитись від відповідальності або невиправдано її применшити.

Крім того, під час судового розгляду досліджено протокол огляду місця події з фото таблицею та відеозаписом до нього, складеного (повторно) начальником СВ ВП№2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 22.09.2018 року в період часу з 15.47 до 15.59 год. відповідно до змісту протоколу, огляд місця події здійснювався за адресою вул. Берлінського 20, у м. Києві. (том№1 ст. 74-79);

Відповідно до дослідженого відеозапису доданого до протоколу, який був досліджений та оглянутий під час судового розгляду, слідчий роз`яснює права та обов`язки ОСОБА_6 , а після ставить запитання та отримує на них відповіді. Також на вказаному відео відображено місце де було зупинено ОСОБА_6 працівниками поліції (том №1 ст. 80);

Так, досліджений судом протокол огляду від 22.09.2018 року фототаблиця (том №1 ст. 74-79) та диск (том №1 ст. 80), долучений до протоколу фактично відповідно до свого змісту являється протоколом допиту та не є протоколом огляду місця події в розумінні кримінально процесуального законодавства. У вказаному протоколі зазначено перелік питань слідчого та відповідей, ОСОБА_6 , в свою чергу будь-яких об`єктів, ділянок огляду, вилучених речей і документів згідно протоколу не вбачається. Між тим вказаний огляд здійснений за 15 годин після події.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку про визнання вказаного доказу недопустимим та таким, що не приймається судом до уваги.

Окрім того, судом досліджено вимогу ДІАЗ МВС України № 46-27092018/80210 відносно ОСОБА_6 відповідно до якої останній притягується до кримінальної відповідальності, Соломянським УП ГУ НП в м.Києві здійснювалось досудове розслідування за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.309 КК України. 21.08.2018 року відносно останнього направлено обвинувальний акт до суду.

Отже на час вчинення даного кримінального правопорушення, (21.09.2018) ОСОБА_6 був особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність виключити з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину повторно, оскільки вона являється не вірною.

З урахуванням викладеного, оцінюючи кожний доказ з точки зору допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й неупередженому досліджені вказаних вище доказів, які були надані сторонами суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та кваліфікує його дії, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту у великих розмірах, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається, як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.

Зокрема, судом враховано, особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.309 КК України, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні дружину з обмеженими можливостями, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання пов`язане з його ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі у межах ближчих до мінімальних, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України з конфіскацією належного йому на праві власності майна, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід судом в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Також. ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Це питання вирішується судом незалежно від того, чи реалізували учасники кримінального провадження право заявити клопотання про визначення грошового розміру процесуальних витрат, оскільки це входить до предмету доказування у кримінальному провадженні (п. 3 ст. 91 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власного ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Так, суд, вважає, що доведеною сумою процесуальних витрат 2288 грн. 00 коп. за проведення експертизи №11-2/5749 від 17.10.2018, яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 .

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №11-2/5749 від 17.10.2018 у розмірі 2288 грн. 00 коп.

Речовий доказ - пакет з наркотичною речовиною метадон 1,623 г. відповідно до квитанції № 08699, що зберігається у камері зберігання речових доказів Шевченківського ГУ НП у м.Києві - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського районного

суду м. Києва ОСОБА_1