ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1527/25

Провадження № 11-сс/820/239/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження з розгляду клопотання представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скасування арешту підлягає розгляду у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року, в порядку, так як арешт накладався слідчим 24.07.2003, тобто порядку КПК України 1960 року.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Вказує, що ухвала не містить жодних обґрунтувань того, що заважає саме слідчому судді розглянути клопотання у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 20212 року.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відмову у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України) за загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.

24 липня 2003 року, постановою в.о. слідчого СВ Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 , за розглядом матеріалів кримінальної справи №30/2529 по звинуваченню ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відповідно до ст.ст. 130, 148, 150, 154-1 КПК України 1960 року, застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави. Прийнято заставу у ОСОБА_9 , який являється поручителем ОСОБА_10 , приватний будинок по АДРЕСА_1 . Застава будинку була погоджена і заявницею, як співвласником заставного майна - житлового будинку.

На підставі вказаної постанови, Нетішинською державною нотаріальною конторою 27.06.2007 року, реєстраційний номер обтяження 5219045 накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_2 .

14 січня 2006 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі судді ОСОБА_11 , розглянувши подання слідчого СВ Нетішинського MB УМВС України в Хмельницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу з застави на взяття під варту з підстав, що підозрюваний ОСОБА_8 відбуває покарання в місцях позбавлення волі та підозрюється у скоєнні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, виніс постанову якою обрано ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Однак, як вбачається з постанови судді, наявної в матеріалах провадження, питання відносно застави залишилось не вирішеним.

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про скасування арешту на майно, накладене постановою в.о. слідчого СВ Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 від 24 липня 2003 року, в рамках кримінальної справи №30/2529, тобто під час дії КПК України, що набрав чинності 22.10.2012, у той час, як арешт на майно накладено на час дії КПК України 1960 року.

У судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПК України 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо арешту майна, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року.

Положення розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року не уповноважують суд розглядати скарги та перевіряти правильність процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, у тому числі щодо накладення арешту на майно, що були вчиненні ними та звернуті до виконання у відповідності до положень КПК України 1960 року.

Відповідно до п. 9 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Кримінальним процесуальним Кодексом України 1960 року був встановлений вичерпний перелік процесуальних рішень органу дізнання, слідчого чи прокурора, які могли бути самостійно оскаржені до суду на стадії досудового слідства, постанова про накладення арешту на майно до таких процесуальних рішень не відносилася.

Основними способами захисту прав за КПК України 1960 року визначено оскарження рішення слідчого (прокурора) про арешт майна до суду (ст. ст. 234, 236 КПК України 1960 року); оскарження арешту прокурору (ст. 235 КПК України 1960 року). Прокуратура у порядку нагляду має обов`язок та повноваження скасовувати рішення слідчого.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь який юридичний спір та будь яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 травня 2018 року (справа №569/4374/16-ц) за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 чинного КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що оскільки кримінальна справа по звинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України перебуває в провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області, з відповідним клопотанням необхідно звернутися до зазначеного суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження з розгляду клопотання представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3