Справа 760/3094/20 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4675/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000657 від 30.01.2020 за апеляційною скаргою прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горький, Російської Федерації, громадянки України, не офіційно працевлаштованої, без офіційної реєстрації, не одружена, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, раніше не судимою:

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком один рік;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 29 січня 2020 року, в період з 13:00 до 17:00, перебуваючи в торговельному залі магазину «ФОРА», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 212, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно взяла з торгових полиць товар, загальною вартістю 403 грн. 55 коп., з місця вчинення правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок покращення становища обвинуваченої. В обґрунтування доводів скарги звернув увагу на те, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 14.11.2019 ОСОБА_8 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн., який засуджена сплатила 21.11.2019 та за вимогами закону вважалась такою, що не має судимості. Протягом року з дня відбуття покарання, 30.01.2020, вчинила нове кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст.89 КК України, було кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України. Проте, під час розгляду справи, до законодавства внесені зміни, в частині погашення судимості, в разі сплати особою штрафу за вироком суду, відразу після сплати. Та обставина, що ОСОБА_8 сплатила вказаний штраф свідчить про те, що відповідно до ст.89 КК України, остання не мала судимості, що покращує становище обвинуваченої. Просив вирок змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченої та постановити ухвалу, якою ОСОБА_8 вважати засудженою за ч.1 ст.185 КК України, призначити покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

До початку апеляційного розгляду заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 подав зміни до апеляційної скарги, в яких просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу зі змінами прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Втрата чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння є підставою для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За правилами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 (далі - Закон № 3886 IX) у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2020 році становила 2 102 грн.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у повторному, таємному викраденні чужого (крадіжка), майна на загальну суму 403 грн. 55 коп., подія якого мала місце 29 січня 2020 року.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення ОСОБА_9 діяння не перевищувала два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинене ним діяння, з огляду на прийнятий Закон № 3886-IX, яким з огляду на положення ст. 5 КК України фактично скасована кримінальна протиправність діяння, не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

За правилами ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин та зважаючи на положення ст.417 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що вирок щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо неї за ч. 2 ст. 185 КК України - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 417, 419, 479-2 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Кримінальне провадження № 0000657 від 30.01.2020 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрити із підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

СУДДІ

_____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4