Справа № 367/3484/25
Провадження по справі № 1-кп/367/767/2025
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

судді: - ОСОБА_2 ;

судді: - ОСОБА_3 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 10.01.2025, клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ярова, Лиманського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області згідно ст. 291, ч. 9 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшов від Київської обласної прокуратури обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

У відповідності до норм кримінально-процесуального закону щодо загального положення судового розгляду (ст.ст.2, 7, 8, 17, 20, 21-23, 28, 314 КПК України) судове провадження повинне здійснюватися у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, а також проведено і завершено протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Право потерпілого брати участь у судовому провадженні встановлено частиною третьою статті 56 КПК України. При цьому статтею 325 КПК України передбачено, що у разі якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду суд може вирішити питання про проведення судового розгляду без потерпілого .

Представник потерпілого АТ "Укрзалізниця" РФ "Південно-Західна зхалізниця"ВП Київська дистанція сигналазації та зв`язку ОСОБА_8 у підготовче судове 02.04.2025 року не з`явився, до суду надійшла його заява, в якій він зазначає, що не заперечує про проведення підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті без його участі.

Прокурор, захисник та обвинувачений не заперечували проти можливості проведення підготовчого судового засідання за відсутності представника потерпілого.

А тому суд, заслухавши думку учасників судового провадження, виходячи з того, що участь потерпілого в особі його предствника в судовому провадженні є його правом, яким потерпілий у повній мірі в підготовчому судовому засіданні не забажав скористатися, під час підготовчого судового засідання за відсутності предствіника потерпілого можливо з`ясувати наявність або відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, постановив провести підготовче судове засідання за відсутності представника потерпілого.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000020 від 10.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

до ОСОБА_7 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.01.2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.03.2025 включно, який у подальшому продовжено ухвалою слідчого судді до 10.04.2025;

підставою для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може:

переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Громадянин України ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_7 який є уродженцем Донецької області може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії Російської Федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову не контрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування і суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на вчинення дій з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється. Вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив із корисливих мотивів у зв`язку із його низьким майновим та фінансовим станом, тому останній перебуваючи на свободі може вчиняти нові злочини з метою заробітку.

Таким чином, з огляду на ці обставини, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також учинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;

ОСОБА_7 , якому 19 років, не одружений, дітей не має, постійного місця проживання не має, тимчасово не працює, майновий і фінансовий стан низький;

враховуючи характер кримінального правопорушення, яке пов`язане із злочинами проти основ національної безпеки України, майновий стан підозрюваного та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наддасть можливість запобігти ризикам зазначеним у клопотанні;

абз. 8 ч. 4 статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України;

застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник проти клопотання прокурора не заперечував, просив суд врахувати молодий вік обвинуваченого, визнання останнім факту вчинення ним підпалу, а тому просив обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу більш м`яку, ніж триманя під вартою.

Обвинувачений проти клопотання прокурора не заперечував.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

11.01.2025 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.03.2025 включно, який у подальшому продовжено ухвалою слідчого судді до 10.04.2025 включно.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявністю клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування ОСОБА_7 вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей не має, постійного місця проживання не має, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 , який не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватися від суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим. Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії Російської Федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову не контрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування і суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога.

Оцінюючи заявлені прокуром ризики, передбачені п. п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.3), незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.4), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4), судом встановлено, що у клопотанні прокурора вони, крім посилання на відповідні пункти ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не обгрунтовані, а тому суд дійшов висновку про їх необгрунтованість.

Оцінюючи передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК Україн ризик, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне право порушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, вивченням даниз про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні вказаного злочину з корисливих мотивів у зв`язку із його низьким майновим та фінансовим станом, тому останній, перебуваючи на волі, може з метою отримання доходу вчинити інше кримінальне право порушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Таким чином, з огляду на ці обставини, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що обвинувачений ОСОБА_7 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Обвинувачений не є особою з інвалідністю, а тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , яке є особливо тяжким злочином, обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій судом під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.

Згідно абз 8 ч. 4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому відмову у задоволенні клопотання захисника про обрання міри запобіжного заходу іншого, ніж позбавлення волі.

Під час підготовчого судового засідання судом на виконання вимог ст. 314 КПК України з`ясовано думку учасників провадження щодо дотримання правил підсудності вказаного кримінального провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказане кримінальне провадження помилково надійшло до Ірпінського міського суду Київської області з порушенням правил територіальної підсудності та не заперечував щодо необхідності передати його до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області.

Захисник та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні зауважили, що дане кримінальне провадження за територіальною підсудністю не підсудне Ірпінському міському суду Київської області та не заперечували щодо необхідності передати його до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення за підсудністю до належного суду за місцем вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд дійшов висновку про те, що дане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, та його слід слід передати до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення за підсудністю до належного суду, з таких підстав.

За правилами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

При цьому, відповідно до положень ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК, при цьому відповідно до фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у складеному відносно ОСОБА_7 обвинувальному акті:

« ОСОБА_7 у період воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії, спрямовані на організацію підпалу релейної шафи № 4, яка розташована між населеними пунктами смт. Немішаєве та смт. Клавдієво-Тарасове за географічними координатами 50.5747530, 30.0398100 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», чим вчинив зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення».

Водночас, згідно з приписами п. 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

При цьому смт. Немішаєве та смт. Клавдієво-Тарасове Бучанського району Київської області до набрання чинності Постановою Верховної ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX відносилися до адміністративних меж Бородянського району Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Частина 2 ст. 34 КПК України, передбачає, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

На підставі викладеного,враховуючи правила, визначені ст.ст. 32, 34, 615 ч. 9 КПК України, в даному конкретному випадку, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, слід передати до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 12, 32, 34, 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197,199, 205, 314, 369-372, 376, 615 КПК України,

П О С Т А Н О ВИ В :

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 10.01.2025, про продовження стосовно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, а саме до 31.05.2025 року включно.

Кримінальне провадження, відомості щодо якого 24.01.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, - передати до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено протягом п`яти днів з дня оголошення резолютивної її частини 02.04.2025 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_9

ОСОБА_3