Справа № 191/5807/24
Провадження № 1-в/191/810/24
У Х В А Л А

іменем України

29 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537 539 КПК України.,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537 539 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає за необхідне звільнити засудженого від покарань за вчинення крадіжок, де було усунуто караність діянь.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за наступними вироками:

23 січня 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

26 червня 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі;

30 березня 2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 74 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років одного місяця, без конфіскації майна. Строк відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання за попереднім вироком, тобто з 31 березня 2021 року.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року ОСОБА_4 , 11.10.2019 року вчинив крадіжку майна, вартість якого становила 600 грн. 00 коп., що на момент вчинення правопорушень, не перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 1921 у 2019 році ) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією частини вчинених ОСОБА_4 діянь, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання в частині епізоду по вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року із завданою сумою матеріальної шкоди 600 грн. 00 коп., яка не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (менше 1921 грн. 00 коп. станом на 11.10.2019 року), за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за Законом України від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.;

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У той же час, суд зазначає, що звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання в частині епізоду по вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року не звільняє його від подальшого відбування покарання, що було призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2022 року за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 74 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537 539 КПК України,задовольнити частково.

Привести вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із усуненням караності діяння в частині епізоду по вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року із завданою сумою матеріальної шкоди 600 грн. 00 коп., яка не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (менше 1921 грн. 00 коп. станом на 11.10.2019 року), за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за Законом України від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.;

Вважати засудженого ОСОБА_4 , таким, що відбуває покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2022 року за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 74 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років одного місяця, без конфіскації майна. Строк відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання за попереднім вироком, тобто з 31 березня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1