ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3249/25
провадження № 1-кп/753/1366/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0004923 від 18.12.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці, Дунаєвецького району, Хмельницької області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 14 лютого 2025 року.

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до розгляду, підстав для закриття провадження у справі не має та не має підстав для повернення обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані вимоги ст.ст. 32, 291 КПК України. Крім того, просив застосувати (продовжити) строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Так як обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, розгляд проводити одноособово та враховуючи позицію обвинуваченого, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки прокурором не надано доказів існування ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Дарницьким районним судом м. Києва, підстав для закриття провадження по справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього в цілому складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

В зв`язку з наведеним, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду, який проводити одноособово суддею.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень, про що відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчать такі обставини, як тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого йому злочину, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк протиУкраїни»).

Так, реальним на переконання суду є ризик переховування від суду, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим.

Дійсним є такий ризик і у розрізі того, що перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років та маючи достатні фінансові можливості (наявність постійного доходу), можливість безперешкодного виїзду за кордон, а також можливість втечі на окуповані території підтверджує ризик переховування від суду. Крім цього, суд враховує, що після вчинення правопорушення, ОСОБА_5 намагався втекти з місця події, при цьому не надавши ніякої допомоги потерпілому і в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Оцінюючи наявність ризику (впливу на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень) у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання їх безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, будучи обізнаним про їх місце роботи, проживання, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину у якому останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Щодо ризику незаконного впливу на інших осіб, то такий ризик також є об`єктивним з огляду на процедуру, встановлену КПК України, отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту в судовому засіданні.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків та інших осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

На час вирішення даного питання, обвинувачений за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, що унеможливлювало б його тримання під вартою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Також суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Разом з цим, суд вважає, що до обвинуваченого в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним обрати (продовжити) обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

За таких обставин підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 суд не вбачає.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже враховуючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд не визначає останньому розмір застави.

Керуючись ст. 314-317 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13 о 13 год. 00 хв. 19.03.2025 року.

Судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні здійснювати суддею одноособово.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 115 КК України запобіжний захід у виді тримання пі вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 28.04.2025 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом 7 діб з дня її оголошення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя