УХВАЛА

14 січня 2025 року

м. Київ

справа № 766/4332/24

провадження № 51-5659 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2024 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.

У силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту, ревізує виключно правильність застосування норм права, правової оцінки обставин і уповноважений скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ст. 438 цього Кодексу.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається Судом у межах викладеної скаржником позиції та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання котрих є залишення її без руху, а надалі - повернення.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, які повинні узгоджуватися зі ст. 436 КПК. До касаційної скарги додаються копії судових рішень, засвідчені належним чином.

За правилами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Отже, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має навести аргументи щодо наявності перелічених підстав, які зумовлюють необхідність касаційного перегляду.

Викладеного не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

Так, за змістом касаційної скарги, у її прохальній частині не зазначено, яке саме рішення, із передбачених ст. 436 КПК, має прийняти Суд за наслідками касаційного розгляду, і на котрій правовій підставі, визначеній ст. 438 цього Кодексу.

Водночас скаржник не наводить у розрізі статей 370, 412-414 КПК допущення судами попередніх інстанцій таких порушень норм матеріального й процесуального права, які є істотними і зумовлюють обов`язкову зміну чи скасування оспорюваних судових рішень. Позиція автора скарги зводиться до тези про зарахування йому в строк покарання, також відбутого за попереднім вироком в іншій справі. При цьому було залишено поза увагою особливості застосування ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, точний зміст правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 1 червня 2020 року (справа №766/39/17) й те, що питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішується на стадії виконання судових рішень у порядку статей 537, 539 КПК місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває захід примусу.

Крім того, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано оформлених копій оспорюваних рішень, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Недолучення засвідчених належним чином копій судових рішень стає на заваді реалізації положень ст. 428 вказаного Кодексу.

Недодержання при зверненні ст. 427 КПК перешкоджає відкриттю кримінального провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

У разі необхідності отримання правничої допомоги для складання касаційної скарги засуджений може звернутися до центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 2 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2024 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3