печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4.,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про захист прав людини в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді з клопотанням про захист прав людини в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 30 жовтня 2024 року близько 12:00 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримала патрульна поліція разом з представниками ТЦК на виході із станції метро «Либідська» у м.Київ. Незважаючи на те, що належні документи були у наявності та всі дані щодо військового обліку вчасно оновлені, наполегливо запросили пройти ВЛК (попередня у вересні 2023р.).

Після чого працівники ТЦК та патрульна поліція доставили ОСОБА_1 до місцевої поліклініки за адресою по АДРЕСА_1 в для проходження ВЛК. Відразу по завершенню проходження ВЛК ОСОБА_1 під конвоєм супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем перебування на обліку. Увечері того ж дня, приблизно о 19:00 год. мого довірителя разом з іншими перевезли до ІНФОРМАЦІЯ_6 призовників на АДРЕСА_2 . Після проведеної співбесіди щодо релігійних переконань, у ОСОБА_1 було прийнято на розгляд заяву щодо заміни способу виконання громадянських обов`язків з військової служби на невійськову (альтернативну) відповідно до конституційних засад, а саме згідно із ч.4 ст.35 Конституції України (аналогічну заяву подано від 29.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Далі ОСОБА_1 провів в збірному центрі 5 діб - з 31.10.2024 по 04.11.2024 в очікуванні розгляду звернення - заяви та доданих документів щодо приналежності до релігійної організації Свідки Єгови в Україні. Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.11.2024 2 04.11.2024 біля о 21:00 год. мого довірителя ОСОБА_1 разом з іншими (навіть обмежено придатних та з відстрочками) зібрали, змусили сісти до автобусу та повезли у ІНФОРМАЦІЯ_5 - до військової частини. По прибутті у частину 05.11.2024 під час співбесіди з юристом, ОСОБА_1 повідомив, що є охрещеним ОСОБА_3 з 2012 р. та має всі підтверджуючі документи, на що йому запропонували подати ще одну заяву до ТЦК, що він і зробив на місці та супроводжуючий долучив її до справи, щоправда без реєстрації на місці посилаючись на те, що реєструвати має місцевий ТЦК (разом з раніше зареєстрованою там довідкою від 03.11.24).

Після чого ОСОБА_1 повернули до ІНФОРМАЦІЯ_6 на АДРЕСА_2. З 06.11.2024 після повернення ОСОБА_1 продовжують тримати у збірному центрі м. Києва, та, за останніми даними, готують до відправки в наступне місце - до військової частини у АДРЕСА_3 . Отже, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , у збірному пункті м. Києва та у військовій частині ОСОБА_1 повідомив cлужбовим особам зазначеного державного органу про те, що він належить до Релігійної організації Свідків Єгови в Україні, і його релігійні переконання не дозволяють йому проходити військову службу, а тому він не підлягає призову на військову службу за призовом по мобілізації та бажає скористатися правом на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою, гарантованим йому ч. 4 ст. 35 Конституції України.

З метою виконання своїх громадських обов`язків перед державою, ОСОБА_1 подав письмову заяву про те, щоби йому замінили спосіб виконання його обов`язків з військового на невійськовий і він міг би виконувати альтернативну (невійськову) роботу приносячи користь державі, однак службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовили йому у розгляді відповідного письмового звернення. Також, на підтвердження правдивості своїх релігійних переконань ОСОБА_1 надав службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 довідку про приналежність до релігійної організації Свідків Єгови. Після проходження ВЛК ОСОБА_1 повідомили про те, що його мають намір мобілізувати попри те, що його релігійні переконання не дозволяють йому проходити військову службу та прохання направити його на проходження альтернативної (невійськової служби). Таким чином, незважаючи на ясно виражену відмову ОСОБА_1 від проходження військової служби з мотивів особистих релігійних переконань, службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом примусу, намагались залишити його в одній із військових частин Збройних сил України, по яких службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 возили ОСОБА_1 декілька діб, а потім знову повернули до ІНФОРМАЦІЯ_2 і на збірний пункт військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник зазначає, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , збірного пункту військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 надалі протиправно утримують ОСОБА_1 , незаконно позбавляючи його волі та силоміць, проти його сумління, з порушенням його конституційного права на свободу релігії, погрожують відправити його знов до військової частини Збройних сил України для проходження військової служби.

У судове засідання особа, яка звернулася із клопотанням не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомляламя належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

За приписами ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Положеннями ч. 2 ст.303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Статтею 206 КПК України встановлено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Отже зі змісту цих норм кримінального процесуального закону слідує, що слідчий суддя в порядку ст. 206 КПК України може зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи, в разі якщо така особа тримається під вартою або постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи, в разі отримання з будь яких джерел відомостей які створюють обґрунтовану підозру, що особа позбавлена волі за відсутності судового рішення.

Тобто, зазначені вимоги стосуються виключно осіб, які тримаються під вартою незаконно, тобто без рішення слідчого судді чи суду.

Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді з клопотанням про захист прав людини, зокрема ОСОБА_1 , в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України, який будучи особою належною до Релігійної організації Свідків Єгови в Україні, де за релігійними переконаннями проходити військову службу не дозволяється, станом на день звернення з клопотанням протиправно утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 призовників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям російської федерації, який продовжено і на теперішній час.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст.102, п. 1, п. 17, п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Статтею 64 Конституції України визначено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу або не залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час мобілізації можуть бути відповідно до закону залучені до виконання робіт, які мають оборонний характер.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже зі змісту цих вимог закону слідує, що на даний час на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань проводяться заходи з загальної мобілізації.

Органом, який проводить загальну мобілізацію, є у тому числі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Порядок проведення мобілізації закріплений Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого скарга на дії працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки подається до вищестоящого органу в порядку підпорядкованості, а в разі незгоди з рішенням вищестоящого органу до суду в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, наведе вище свідчить про те, що ОСОБА_1 будучи особою належною до Релігійної організації Свідків Єгови в Україні, де за релігійними переконаннями проходити військову службу не дозволяється, не позбавлений права на звернення зі скаргою на дії працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо не розгляду його письмової заяви про заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою, як то передбачено ч. 4 ст. 35 Конституції України.

Також слідчий суддя зазначає, що враховуючи вищевикладене, клопотання про захист прав людини, зокрема ОСОБА_1 , не може розцінюватися як скарга, подана в порядку ст. 206 КПК України, оскільки ОСОБА_1 не є затриманою особою або особою, яка незаконно позбавлена волі у розумінні чинного кримінального процесуального законодавства, у зв`язку із чим прийняття цього клопотання до розгляду буде суперечити завданням та основним засадам кримінального провадження.

Порядок розгляду слідчим суддею вище вказаного питання, у порядку ст. 206 КПК України, положення цього Кодексу не регулюють, а тому слідчий суддя вважає, що у правовій ситуації, яка склалась в рамках розгляду даної справи, слід відмовити у задоволенні скарги, оскільки розгляд такої скарги, не пов`язаний із досудовим розслідуванням кримінального провадження та розгляд у порядку ст. 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження, не відносяться до повноважень слідчого судді в порядку вимог КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення його прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_4 чи службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_6 призовників ІНФОРМАЦІЯ_3 при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту може звернутись із адміністративним позовом до адміністративного суду.

Керуючись ст. 206, частиною шостою статті 9, частиною четвертою статті 304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанням адвоката ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про захист прав людини в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4