Справа № 550/736/24
Провадження №1-кп/550/13/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000087 від 06.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хрестище Красноградського району Харківської області, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно вимог Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21.02.1990 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150, 180 Сімейного Кодексу України зобов`язана виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, нести відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

ОСОБА_3 всупереч покладених на неї законодавством України батьківських обов`язків по догляду за дитиною, у період часу з 12.05.2023 по 10.01.2024 не забезпечила дитину необхідним харчуванням, належними побутовими та санітарно-гігієнічними умовами, не реагуючи на неодноразові звернення та рекомендації з питань належного утримання та виховання дитини, що надходили зі служби у справах дітей, фахівців КУ «Центр надання соціальних послуг виконавчого комітету Чутівської селищної ради», рекомендацій сімейного лікаря по забезпеченню раціонального вигодовування та харчування дитини, бездіяльно та безвідповідально ставилася до своїх батьківських обов`язків.

ОСОБА_3 , ігноруючи вказані вимоги, розуміючи суспільно небезпечність таких дій, злісно нехтувати своїми батьківськими обов`язки, що виразилось у формі злісного невиконання нею встановлених законом обов`язків по догляду за її малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді рахіту, білково - енергетичної недостатності, набутої під впливом недостатнього у кількісному та якісному відношенні харчування, неправильного введення прикорму, недотримання режиму годування дитини та недостатнього перебування дитини на вулиці, трофічних порушень, зниження харчової толерантності, зниження імунологічної активності, порушення діяльності центральної нервової системи.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №88 від 30.04.2024 виявлені у малолітнього ОСОБА_6 ознаки рахіту, білково-енергетичної недостатності є набутими під впливом так званих «аліментарних чинників» чи «материнських факторів ризику» («Стандарти медичної допомоги «Профілактика та лікування аліментарного рахіту», затверджені Наказом МОЗ України №730 від 17.04.2023 р.): недостатнього у кількісному та якісному відношенні харчуванні (в т.ч. з низьким вмістом кальцію, дефіцитом вітаміну D); відсутності відповідного віку прикорму, недотримання режиму годування та недостатнього перебування дитини на вулиці, тобто, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов`язків в частині створення належних умов для проживання та харчування дитини, належного догляду.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у злісному невиконанні встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_6 , що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 166 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину визнала повністю, вказавши, що дійсно не доглядала за дитиною в період з 12.05.2023 по 10.01.2024 року неодноразово будучи попередженою про догляд за дитиною з боку органів опіки та піклування та медичних працівників. У скоєному розкаялася.

Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченою, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачена правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності її позиції, роз`яснивши обвинуваченій, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування: за ст.166 КК України як злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_6 , що спричинило тяжкі наслідки.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що остання за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима.

В судових дебатах сторона обвинувачення просила визнати винною ОСОБА_7 за ст.166 КК України та призначити їй покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити останню від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 1(один) рік.

Законний представник потерпілої та обвинувачена погодились із запропонованим прокурором покаранням.

Суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст.65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 у відповідності до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи, ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити їй покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі. При цьому застосувавши до обвинуваченої ст.ст.75,76 КК України, шляхом звільнення її від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, і покладання на останню наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд встановлює максимально можливий іспитовий строк по причині вчинення злочину відносно малолітньої дитини.

Саме такий вид покарання дозволить усвідомити обвинуваченій її негативну поведінку по відношенню до суспільства.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369,371, 373 - 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3(три) роки та з покладенням відповідно до ч.1 ч.3 ст. 76 КК України не неї наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1