Справа № 405/334/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 26.02.2024.

встановив:

21.02.2025 під час розгляду вищевказаної скарги ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 по розгляду її скарги в порядку ст.303 КПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 матеріали відводу передані слідчому судді ОСОБА_1 .

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явилася, надала заяву, в якій просила провести розгляд за її відсутності.

Заявник та представник ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи №405/334/25, провадження №1-кс/405/185/25, матеріали відводу, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст. 75 КПК України встановлено перелік підстав, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді у слідчого судді ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 26.02.2024.

17.02.2025 слідчим суддею ОСОБА_4 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.02.2025 для надання скаржницею ОСОБА_3 копії її заяви про злочин від 26.02.2024, з якою вона звернулась до ГУНП в Кіровоградській області.

Проте, в судовому засіданні 21.02.2025 ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді, який мотивований тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 нічого не робить для розгляду її скарги щодо невнесення слідчим ГУНП в Кіровоградській області до ЄРДР її заяви від 26.02.2024, а тому вважає, що слідчий суддя відмовить в задоволенні її скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п. 66 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, судді повинні мати незаперечну свободу вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства (Рекомендація № R (94) 12, Принцип I (2)(d)).

Відтак, виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, рішення головуючого не можуть оцінюватися як ознака упередженості.

Зазначені ОСОБА_3 підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 не вказують про її упередженість під час розгляду вказаної скарги, а лише свідчать про можливу її незгоду з процесуальним рішенням слідчого судді, яке буде ухвалене в майбутньому.

Таким чином, з наведених мотивів не вбачається сумнівів в неупередженості слідчого судді, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає. Будь-яких інших правових підстав передбачених ст.ст.75,76 КПК України для відводу слідчого судді в даній скарзі судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 80-81, 409 КПК України,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 26.02.2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5