КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1271/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 зазначає, що підставою звернення до суду зі скаргою була бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190, 358 КК України, реєстраційний номер заяви 43009 від 21 серпня 2024 року.

На думку адвоката, бездіяльність не має моменту вчинення, а вживання терміну «вчинення» до бездіяльності є неправильним, навіть, з лінгвістичної позиції. Бездіяльність має триваючий характер. Власне, у зв`язку з цим право на оскарження бездіяльності повинно зберігатися протягом усього періоду не вчинення дії чи не прийняття рішення. Доки триває бездіяльність, доти й особа, яка вважає, що її права порушено, повинна мати можливість оскаржити таку бездіяльність в судовому порядку. Таким чином, 10-денний строк, встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України, не може застосовуватися до відрахування строків оскарження бездіяльності.

У зв`язку з вищенаведеним та з огляду на закріплене у ст. 55 Конституції України гарантоване право на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади та їх службових осіб, адвокат вважає, що скарги на бездіяльність органів досудового слідства можуть бути подані до суду у будь-який час, протягом якого така бездіяльність триває. Окремо зазначає, якщо законотворець дійсно мав на увазі, що строки на оскарження відраховуються з першого дня бездіяльності, то вказана обставина взагалі порушує право на доступ до правосуддя.

Крім цього, як зазначає адвокат, за умов, коли виходячи з ч. 1 ст. 304 КПК України, неможливо зрозуміти, як відраховувати строк звернення до суду для оскарження бездіяльності, яка є триваючою, а не одноразовою дією, вважає, що таке положення вже в цьому аспекті не відповідає принципу юридичної визначеності. У зв`язку з вищенаведеним, вважає, що положення ч. 1 ст. 304 КПК України стосуються виключно оскарження дії чи рішення органів слідства, оскільки термін «момент» за визначенням характерний лише для дії чи рішення, а тому слідчий суддя дійшов помилкового висновку, як щодо пропуску процесуального строку так і щодо відсутності підстав для його поновлення.

Уповноважена особа Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

Враховуючи позицію адвоката, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаної особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З матеріалів судового провадження встановлено, що 21 серпня 2024 року ОСОБА_7 звернулась до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві за заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190, 358 КК України, яка зареєстрована за № 43009 від 21 серпня 2024 року.

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення за поданою заявою не внесені до ЄРДР, 19 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Дніпровського УР ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви (повідомлення).

Приймаючи рішення про повернення скарги особі, яка її подала, слідчий судді обґрунтував його тим, що бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до заяви заявника, вчинена, починаючи з 23 серпня 2024 року, і, відповідно до вимог ст. 115 КПК України останнім днем строку подання до слідчого судді скарги на таку бездіяльність є 2 вересня 2024 року включно (з урахуванням, що 1 число неділя). Заявник подав скаргу до слідчого судді місцевого суду 19 листопада 2024 року, тобто, після закінчення строку, встановленого для її подання, а саме по 2 вересня 2024 року включно.Позицію особи, що подала скаргу про те, що її подано після отримання відповіді про наслідки розгляду заяви, слідчим суддею сприйнято критично, оскільки з дня отримання підлягає оскарження тільки процесуальне рішення, яке оформлене у формі постанови, а решта - протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності. Не звернення ОСОБА_7 зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у період з 23 серпня 2024 року до 2 вересня 2024 року було обумовлене виключно її волею, як ініціатора та жодним чином не пов`язане з дійсно істотними перешкодами/труднощами, які б об`єктивно унеможливили або ускладнили можливість своєчасно звернутися до суду зі скаргою, так як такі зі змісту скарги не випливають.

Також слідчий суддя визнав такими, що не ґрунтуються на вимогах закону доводи скарги в частині застосування положень п. 5 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України предметом оскарження може бути бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягаєу невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

З огляду на те, що з відповідною заявою ОСОБА_7 звернулась до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві 21 серпня 2024 року, і таку заяву отримано Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві у цей же день, про що зазначено і в самій скарзі до слідчого судді, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що у разі невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, з наступного дня, тобто, з 24 серпня 2024 року, має місце бездіяльність особи, уповноваженої на внесення таких відомостей до ЄРДР, і така бездіяльність протягом 10 днів - з 24 серпня 2024 року по 2 вересня 2024 року включно - може бути оскаржена до суду.

Однак, адвокат ОСОБА_6 в інтересах заявника звернувся до суду лише 19 листопада 2024 року, тобто, з пропуском встановленого законом строку для оскарження такої бездіяльності.

Доводи адвоката про те, що ним у вересні та жовтні 2024 року надсилались відповідні запити до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, і лише 9 листопада 2024 року він отримав відповідь на подані запити, а ОСОБА_7 не отримала таких відомостей, а тому подача скарги до слідчого судді 19 листопада 2024 року здійснена протягом 10 днів, коли стало відомо про порушене право, не ґрунтуються на вимогах закону, а, окрім того, наведені обставини за клопотанням заінтересованих осіб можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Однак, ні ОСОБА_7 , ні адвокат ОСОБА_6 з таким клопотанням до слідчого судді не звертались і питання поновлення строку не порушували у поданій скарзі, на що обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Доводи апелянта про те, що бездіяльність, яка ним оскаржується, є триваючою, а тому строк на звернення зі скаргою до слідчого судді ним не пропущений, є безпідставними.

Оскільки адвокатом ОСОБА_6 порушений встановлений законом строк на оскарження бездіяльності Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, і ним у скарзі не порушується питання про поновлення такого строку, колегія суддів доходить до висновку, що слідчий суддя правомірно застосував вимоги п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України та повернув скаргу особі, яка її подала.

Таким чином, рішення слідчого судді про повернення скарги є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, яка її подала - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ __________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4