Справа № 204/3083/25
Провадження № 1-кс/204/713/25
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001508 від 20.12.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м Дніпропетровську, громадянки України, не судимої, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001508 від 20.12.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001508 від 20.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування, та, в подальшому, неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України. Так, досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час (але не пізніше 27.11.2024) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Дніпрі, діючи умисно, добровільно та з власної ініціативи, в умовах воєнного стану, прийняла рішення про надання іноземній державі (РФ) та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.З цією метою ОСОБА_5 встановила контакт зі співробітником 2 відділу 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби ФСБ РФ, громадянином РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому добровільно та з власної ініціативи, в умовах воєнного стану, надавала допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.При цьому, ОСОБА_5 , маючи умисел на надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з використанням мобільного телефону з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 під обліковим записом « ОСОБА_8 » ( ОСОБА_9 ) в інтернет-месенджері «Telegram», погодилась на збір та передачу співробітнику 2 відділу 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби ФСБ РФ, громадянину РФ ОСОБА_7 інформацію про перевезення військової техніки, місцезнаходження об`єктів критичної інфраструктури в місті Дніпрі, шляхом направлення відео- та фото- матеріалів, а також текстових повідомлень з інформацією про рух військової техніки, місце дислокації ППО в місті Дніпрі, територіальної оборони, а також інформацію про об`єкти критичної інфраструктури.Незважаючи на зобов`язання по неухильному додержанню Конституції України та законів України, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 27.11.2024, та при невстановлених досудовим слідством обставинах, ОСОБА_5 , будучи обізнаною про ведення вказаною державою збройної агресії проти України та проведення у зв`язку з цим представниками іноземної держави підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, стала на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - державної зради, що виразилося у наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.На виконання свого злочинного умислу, направленого на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, 27.11.2024 за завданням співробітника 2 відділу 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби ФСБ РФ, громадянина РФ ОСОБА_7 здійснила виїзд на околиці м. Підгородне, Дніпровського району, Дніпропетровської області в район дислокації в/ч НОМЕР_2 НГУ з метою встановлення географічних координат місцезнаходження вказаної військової частини. Прибувши в зазначене місце остання, з використанням програмного забезпечення «Timemark» власного смартфону, здійснила відеозапис вказаної військової частини, зафіксувавши наступні географічні координати: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , після чого з використанням мобільного телефону з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 під обліковим записом « ОСОБА_8 » ( ОСОБА_9 ) в інтернет-месенджері «Telegram» передала дану інформацію вищевказаному представнику РФ, а саме: інформацію що має значення для ефективного забезпечення обороноздатності України, а також об`єктів, які є важливими для національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди національним інтересам України.В подальшому, ОСОБА_5 , 20.12.2024, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, за власною ініціативою, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, в умовах воєнного стану, використовуючи заздалегідь підготовлену нею шпаківню, обладнану відеокамерою та джерелом живлення, здійснила її розміщення в районі земельної ділянки з кадастровим номером :04:151:0013 (поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Юрія Лисянського, буд. 32), на ділянці залізничної колії (191 кілометр, перегону «Нижньодніпровськ-Вузол-Самарівка») з метою відеоспостереження за логістичними шляхами Сил оборони України.В подальшому, ОСОБА_5 у вищезазначений період часу, у листуванні в месенджері «Telegram» надіслала співробітнику 2 відділу 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби ФСБ РФ, громадянину РФ ОСОБА_7 скріншот, на якому зафіксовано ділянку залізничної колії (191 кілометр, перегону «Нижньодніпровськ-Вузол-Самарівка»), яким АТ «Українська залізниця» здійснюєтранспортування сил та засобів Збройних сил України.Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразилися у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, що виразилось у наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

21 березня 2025 року громадянці України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у повній мірі обґрунтовується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, зокрема:повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2024;протоколом проведення обшуку від 21.03.2025;протоколом огляду від 06.01.2025;протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 05.03.2025, іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

При цьому, ОСОБА_5 відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який згідно санкції ч. 2 ст. 111 КК України, передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 176, ст.183 КПК України, тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є винятковим та вбачається єдино можливим запобіжним заходом, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, вчиненого під час дії воєнного стану в Україні.Метою та підставами застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана, може здійснити вищезазначені дії.Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинення злочину, який є особливо тяжким і за який передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України, виїхати на тимчасово окуповану територію України, та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Слід також звернути увагу, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, а також постійного джерела доходів, слабкі соціальні зв`язки, що свідчить про те, що остання може протягом значного часу переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України).Так під час досудового розслідування є необхідність у встановленні речових доказів, зокрема предметів одягу, взуття та інших речей, які використовувались підозрюваною в якості засобів маскування та на яких можуть зберегтися сліди злочинів. Крім того, наразі не були відшукані всі засоби зв`язку, якими користувалась підозрювана під час готування та вчинення кримінального правопорушення. Також, в стільниковому мобільному телефоні ОСОБА_5 могла міститись інформація, яка була частково видалена, що має значення для досудового розслідування. Зазначене вказує на існуючий ризик видалення нею інформації акаунтів в Інтернет-месенджерах, що ускладнить досудове розслідування.Водночас, зазначені речові докази до цього часу не були відшукані, а отже існує реальний ризик, що підозрювана, не перебуваючи під вартою зможе знищити відповідні речові докази. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).На даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння вказаного злочину та збираються докази на доведення їх вини у вчиненні злочинів, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у своїй протиправній діяльності діяла не самостійно, у зв`язку з чим, остання перебуваючи на волі, може повідомити інших осіб про її переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, уникати спілкування з органом досудового розслідування шляхом переховування на тимчасово непідконтрольних Україні територіях.Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на можливих свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом застосування до останніх методів залякування, погроз, або пропозицій надання неправдивих показань, зміни ними наданих раніше показань. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

(п.4 ч.1 ст.177 КПК України). Так, отримавши матеріали обґрунтування кримінального провадження та перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_5 може не з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора та суду, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій.Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти протиправну діяльності, яка спрямована на ослаблення держави. Крім того, підозрювана діяла з корисливих мотивів, що свідчить про те, що остання для отримання протиправної вигоди може продовжити вчиняти протиправні дії. Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останньої, виконання нею процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на можливих свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_5 з правом внесення застави, не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого остання об`єктивно підозрюється, свідчать про нехтування нею встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином вона, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на неї обов`язків, переховувати від слідства і суду, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на підозрюваних та свідків. Наведені обставини свідчать про те, що у ОСОБА_5 відсутні джерела офіційних доходів, а також те, що протягом останнього часу підозрювана живе за рахунок коштів, отриманих від злочинної та протиправної діяльності. Слід зазначити, що інкриміновані кримінальні правопорушення, проти основ національної безпеки будуть викликати значний суспільний резонанс, у тому числі, можуть освітлювались у різних засобах масової інформації. Обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати її належну процесуальну поведінку, враховуючи всі встановлені під час досудового розслідування обставини її особистості, а також беручи до уваги резонансність події та її подальший широкий розголос в суспільстві. Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України. Вищевикладені обставини свідчать про те, що безальтернативне тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 є єдиними запобіжним заходом, який здатен запобігти вказаним ризикам. Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість злочину та суворість покарання, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, незаконно впливати на можливих свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також враховуючи, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку із чим, слідчий звертається до суду з даним клопотання і просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, живе з донькою, щиро розкаюється у вчиненому, у подальшому не буде такого вчиняти, буде співпрацювати з співробітниками поліції. Просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана підтримала думку захисника, також зазначила, що вину визнає, розуміє підозру, шкодує про те що скоїла.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Згідно ч.1 ст.176 КПК України, Запобіжними заходами є: 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава;4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, підозрювана, намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що в судовому засіданні просив захисник, за відсутності дієвих стримуючих чинників, є недоцільним, оскільки не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не доведений і не знайшов свого підтвердження під час судового засідання.

Крім того, згідно ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001508 від 20.12.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України- задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 19 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1