Провадження № 1-кп/712/254/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої (адвоката) ОСОБА_6

цивільного позивача ОСОБА_7

представника цивільного позивача (адвоката) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси заяву потерпілої ОСОБА_9 про забезпечення позову по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 ОСОБА_8 просив забезпечити цивільний позов шляхом накладання арешту на квартиру, яка відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 належить обвинуваченому ОСОБА_4 , також додав, що останньому на праві власності належала частка квартири за адресою АДРЕСА_1 , яку він відчужив 17.09.2024 під час розгляду кримінального провадження, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку.

Цивільний позивач ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 підтримали представника позивача.

Обвинувачений та захисник заперечували проти заяви про забезпечення позову, вважаючи, що відсутні законні підстави накладення арешту на квартиру, так як ОСОБА_4 подарував її дружині ОСОБА_10 у 2017 році та просили приєднати до матеріалів справи копію договору дарування.

Прокурор у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Вивчивши заяву про накладення арешту, докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, визначений п.1 ч.1 ст.149 ЦПК України вид забезпечення позову - накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, передбачає заборону на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна і може застосовуватись у випадку належності такого майна відповідачу на праві власності.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі №755/5333/20, при задоволенні заяви позивача про накладення арешту на нерухоме майно позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем.

Судом встановлено, що згідно відповіді № 1315470 від 23.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 на підставі договіру дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 17.03.2017 на праві власності належить ОСОБА_10 .

З огляду на викладене, обраний позивачем захід забезпечення позову, з урахуванням відсутності будь-яких доказів права власності на квартиру, не може свідчити про домірність даного заходу забезпечення позову (його відповідність вимогам, на забезпечення яких він застосовується), оскільки квартира на який позивач просить накласти арешт належить третій особі ( ОСОБА_10 ), яка не залучена до участі у справі та не є учасником кримінального провадження, тому у випадку вжиття заходів забезпечення позову може бути порушено законні права та інтереси третіх осіб, що в даному випадку є невиправданим ризиком.

Крім того, суд зазначає про те, що заява про забезпечення позову не містила відомості про частку квартири АДРЕСА_3 , тому не може бути предметом розгляду вказаної заяви щодо забезпечення цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 350 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву потерпілої ОСОБА_9 про забезпечення позову по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 28.04.2025 о 14:45 год.

Головуючий ОСОБА_12