Справа № 464/4496/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/156/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000460 від 17 червня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року клопотання прокурора задоволено та змінено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід із застави на тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)». Строк дії ухвали у частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шістдесят днів, а саме до 6 квітня 2025 року. Визначено ОСОБА_7 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень. У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Звернуто в дохід держави та постановлено зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу в розмірі 121 120 грн, внесену за ОСОБА_7 , згідно з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2024.

Мотивуючи своє рішення, суд врахував обставини справи те, що існує висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень, взявши до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 у період застосованого запобіжного заходу у вигляді застави, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання 24.10.2024, 08.11.2024, 19.11.2024, 06.12.2024, 13.12.2024, 30.12.2024 та 28.01.2025, не з`явився та не повідомляв про поважність причин своїх неявок.

На вказану ухвалу захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року про зміну запобіжного заходу та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена судом із порушенням норм кримінального-процесуального законодавства. Суд не взяв до уваги те, що обвинувачений жодної протиправної поведінки не вчиняв та не вчиняє, а матеріали справи не містять доказів належного повідомлення обвинуваченого про дату і час судового розгляду. Наголошує, що обвинувачений є студентом і усвідомлював, що судові засідання не можуть відбуватися без участі захисника. З 27 жовтня 2024 року захисник перебував на триваючому лікарняному, про що повідомляв суд належним чином. Тому неявки обвинуваченого не були умисними. Як тільки захисник зміг фізично прийняти участь у судовому засіданні, обвинувачений прибув до Львова. Вважає, що прокурор не навів жодних ризиків, згідно яких до обвинуваченого неможливо було застосувати інший більш м`який запобіжний захід та не підтвердив необхідність у зміні запобіжного заходу та звернення у дохід держави. Звертає увагу, що обвинувачений прибув до суду самостійно без жодного примусу чи приводу.

Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який таку заперечив, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд змінив вид запобіжного заходу із застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, підставно пославшись те, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, крім того, обвинувачений ОСОБА_7 у період застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді застави, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання 24.10.2024, 08.11.2024, 19.11.2024, 06.12.2024, 13.12.2024, 30.12.2024 та 28.01.2025, не з`явився та не повідомляв про поважність причин своїх неявок, у зв`язку з чим суд заставу, внесену за ОСОБА_7 в розмірі 121 120 грн, постановив звернути в дохід держави.

Апеляційні твердження у частині неможливості виконання обов`язку, покладеного на обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, оскільки він навчається у м. Києві, колегія суддів вважає такі не обгрунтованими. Матеріали справи не містять і стороною захисту при апеляційному розгляді не долучено доказів, які б підтверджували той факт, що обвинувачений, проживаючи у АДРЕСА_1 має обов`язок та відвідує щоденно вищий навчальний заклад, студентом якого він є згідно долученої копії студентського квитка серії НОМЕР_1

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду про те, що існує висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки мала місце неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого, зокрема щодо явки у судові засідання.

На переконання колегії суддів, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а апелянтом не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Водночас, апелянтом не доведено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а посилання на недоведеність стороною обвинуачення заявленим ризикам є необгрунтованим і голослівним.

Щодо доводів захисника про те, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням кримінального процесуального закону, порушенням права на захист, й висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, то такі є безпідставними, оскільки судом належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також надано мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що запобіжний захід тримання під вартою із визначенням розміру застави, забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції про продовження є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 лютого 2025 року про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000460 від 17 червня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4