Справа № 369/6361/25
Провадження №1-кс/369/1212/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про проведення експертизи в порядку ст. 244 КПК України у кримінальному провадженні 0000158 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про проведення експертизи в порядку ст. 244 КПК України у кримінальному провадженні 0000158 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 31.03.2025 року ОСОБА_3 подала до суду скаргу на дії (бездіяльність), протиправні дії з боку працівників ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, якими повністю ігнорується її звернення щодо підробки державних правовстановлюючих документів: декларації № КС 02 від 30.06.2016 року та речового витягу № 224 (в супереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ч. 1, 4 ст. 5) з боку поршника ОСОБА_4 власника промзони вул. Польова 40-Н, с. Любимівка Бучанського району Київської області.

Заявниця ОСОБА_3 посилається на ті обставини, що на її думку власник будівель і споруд які підлягають дослідженню експертною установою ОСОБА_4 користується підробленими документами на вказані споруди, що зареєстровані офіційно в речовому реєстрі, що дозволило йому фіктивно укласти договір купівлі продажу з громадянином ОСОБА_5 , та договір в подальшому було розірвано, а вказані будівлі і споруди повернені ОСОБА_4 , який знову став їх власником.

Заявниця вважає, що всі ці маніпулятивні дії ОСОБА_4 здійснює з єдиною метою невиконання судового рішення № 369/1843/18, яким встановлено, що будівлі і споруди є виробничою базою і вони підлягають знесенню.

Крім того заявниця зазначає, що ОСОБА_4 узаконив промислову зону документами, а саме декларація № КС 02 від 30.06.2016 року де вказано про існування індивідуального житлового будинку, що готовий до експлуатації, проте фактично, всупереч декларації його взагалі не існує.Більш того в декларації зазначив надвірну будівлю з кодом 1271.9, але відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-2000, вказана надвірна будівля є будівлею сільськогосподарського призначення і не є приналежністю до житлового будинку.

Витягом з Державного речового реєстру речових прав на нерухоме майно за № 224, надвірну будівлю внесено як нерухоме майно, проте фактично вказана будівля це три рухомі морські контейнери, які не можуть бути зареєстровані як нерухоме майно, оскільки можуть бути легко перенесені без завдання їм шкоди.

Заявниця зазначає, що у зв`язку з небажанням виконувати судове рішення № 369/1843/18 з боку ОСОБА_4 , вона звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів, проте працівники поліції допускають бездіяльність, її заяву не розслідують, тому у березні 2025 року нею подана до суду скарга на бездіяльність працівників СД відділення поліції №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській обл.

Як зазначає ОСОБА_3 в клопотанні, вона 16 жовтня 2024 року звернулась до експертної установи, 25 грудня 2024 року уклала відповідний договір № 3352/12 24 про проведення судової будівельно-технічної експертизи будівель і споруд, що знаходяться по вул. Польовій 40 Н с. Любимівка Бучанського району Київської області на предмет їх відповідності зазначених у вище згаданих декларації та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і на відповідність самої декларації та згаданого витягу - Закону України Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ст. 5 ч.1 та ч. 4.

Оскільки експертна установа не проводить вказану судову будівельно-технічну експертизу більше 5 місяців, то просила суд призначити проведення судової будівельно-технічної експертизи в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз та зобов`язати невідкладно провести вказану експертизу в межах договору № 3352/12 24 між ОСОБА_3 та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, за № 11096/11790/24 42 згідно зі зверненням від 16.10.2024 року, відповідно до профілю діяльності інституту.

Враховуючи вище викладене заявниця просила слідчого суддю задовольнити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи в межах укладеного договору № 3352/12-24 від 25.12.2024 року за № 11096/11790/24-42 між ОСОБА_3 та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6), та на вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставити наступні питання:

1. Які фактично будівлі та споруду розташовані по вул. Польова 40-Н, с. Любимівка Бучанського район Київської області, та чи є вони готовими до експлуатації житловим будинком та спорудою, приналежність головної речі будинку?

2. Чи відповідають фактично існуючі будівлі та споруди правовстановлюючим документом декларації № КС 02 від 30.06.2016р. та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 224, та чи відповідають вказані документи вимогам Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ст. 5 ч.1 ч.4, та ст. 186 ЦКУ Головна річ і приналежність?

Заявниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги клопотання підтримала та просила задовольнити.

Уповноважена особа ВП № 4 Бучанського РУП ГУ НП в Київській областів судове засідання не з`явився про час та дату засідання була повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та вивчивши приєднанні до нього документи, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Бучанським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000158 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Дослідивши клопотання, а також матеріали, якими заявниця обґрунтовує своє клопотання, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні № 0000158 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, існує необхідність у проведенні відповідної експертизи судової будівельно-технічної експертизи для встановлення відповідності фактично існуючих будівлі та споруди правовстановлюючим документом декларації № КС 02 від 30.06.2016р. та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 224.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» (далі - Інструкція) комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань, до проведення якої у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Згідно п. 1.6 та 1.7 Інструкції експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи. Експертизи та дослідження, що проводяться атестованими судовими експертами, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, здійснюються з урахуванням обмежень, передбачених статтею 7 Закону України "Про судову експертизу".

З урахуванням загальних засад змагальності сторін та диспозитивності кримінального провадження, з метою всебічності, повноти, неупередженості та об`єктивності проведення відповідного експертного дослідження та з`ясування всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, вважає за необхідне проведення повторної автотехнічної експертизи, яку слід доручити експертам, яких пропонує залучити ОСОБА_3 у своєму клопотанні, а саме експертній установі Київському науково дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ст. 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатом висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Згідно п. 6 ст. 102 КПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений , або має неконкретний характер.

Статтею 2 КПК України регламентовано, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на захист (п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України).

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В силу положень ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Згідно зі ст. 243 КПК України експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

За правилами ч. 1 ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

У відповідності до пункту 1.2.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 244 КПК України слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта. Слідчий суддя самостійно визначає експерта, якого необхідно залучити, або експертну установу, якій необхідно доручити проведення експертизи.

Частиною 7 ст. 244 КПК України визначено, що до ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені експертові особою, яка звернулася з відповідним клопотанням.

Наведені висновки та обгрунтування відповідають положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходячи зі змісту якої право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 31.10.2013 року у справі «Едуард Рожков проти Росії» (скарга № 11469/05) принцип рівноправності і змагальності сторін не порушується, якщо дотримано принцип «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді. Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

Обмеження у збиранні доказів з урахуванням вимог чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини не допускається. Крім того призначення та проведення вказаної експертизи не буде негативно вплинути на результати досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 про проведення експертизи та призначення судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні 0000158 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Керуючись ст. ст. 223, 242, 243, 244, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про проведення експертизи в порядку ст. 244 КПК України у кримінальному провадженні 0000158 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Доручити експертній установі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6) провести судову будівельно-технічну експертизу в межах укладеного договору № 3352/12-24 від 25 грудня 2024 року за № 11096/11790/24-42 між ОСОБА_3 та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз .

На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставити наступні питання:

1. Які фактично будівлі та споруду розташовані по АДРЕСА_1 , та чи є вони готовими до експлуатації житловим будинком та спорудою, приналежність головної речі будинку?

2. Чи відповідають фактично існуючі будівлі та споруди правовстановлюючим документом декларації № КС 02 від 30.06.2016р. та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 224, та чи відповідають вказані документи вимогам Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ст. 5 ч.1 ч.4, та ст. 186 ЦКУ Головна річ і приналежність?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Роз`яснити, що висновок експерта повинен відповідати вимогам ст. 102 КПК України.

Оплату експертизи здійснено ОСОБА_3 за рахунком №5685 від 27.12.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1