Єдиний унікальний номер 142/1006/24
Номер провадження 1-кп/142/43/25
В И Р О К

іменем України

31 січня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 18.05.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2024 року о 13 годині 50 хвилин помічник начальника відділу з адміністративної юрисдикційної діяльності військової частити НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонний загін, відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип-Б), лейтенант ОСОБА_6 , спільно із інспектором прикордонної служби третьої категорії, інструктором - кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип-Б), старшим сержантом ОСОБА_7 , перебували в складі прикордонного наряду група прикриття Державного кордону за межами населеного пункту АДРЕСА_2 в межах прикордонного проміжного знаку 0228/16. Орієнтовно о 14 годині 10 хвилин ними було виявлено громадянина ОСОБА_4 , який вибіг з лісопосадки та почав бігти через поле в напрямку лінії розмежування Державного кордону України з Республікою Молдова.

Побачивши це, лейтенант ОСОБА_6 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, відповідно до положень Закону України «Про Державну прикордонну службу України», з метою припинення протиправних дій, а саме спроби незаконного перетину Державного кордону України, попрямував напереріз ОСОБА_8 та наблизившись до нього, ОСОБА_6 , наказав йому зупинитись, однак ОСОБА_8 , відмовився виконувати законні вимоги працівника прикордонної служби, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є працівниками правоохоронного органу, так як останній знаходився у форменому одязі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівника прикордонної служби, зупинитись та припинити свої протиправні дії, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно тримаючи в правій руці струменевий газовий балончик, розпилив його в область обличчя ОСОБА_6 , використавши газовий балончик та тримаючи його в правій руці, ОСОБА_8 наніс рукою один удар в область правого передпліччя та один удар в область лівого плечового суглобу ОСОБА_6 , при цьому вибив табельну вогнепальну зброю, яку ОСОБА_6 тримав в руці. Від спричинених ударів ОСОБА_6 , впав на землю. Завданими ударами ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 045 від 18.05.2024, у вигляді синця по переднє-внутрішній поверхні правого передпліччя, синець по зовнішнє-задній поверхні лівого плечового суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

З урахування викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

12 листопада 2024 року між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000180, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2024, з одного боку, та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянином України, з середньою освітою, одруженим, раніше не судимим, з іншого боку, в присутності захисника - ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 - 473 КПК України, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, а сторони угоди - обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному проваджені - начальник Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років, та дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`ясненні положення п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в апеляційному порядку та положення п.1 ч. 1 ст. 424 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в касаційному порядку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання на умовах та обставинах, з приводу яких обвинуваченим та прокурором було досягнуто згоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_4 та прокурором в даному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що до обвинуваченого претензій не має, матеріальна та моральна шкода йому не заподіяна, не заперечив проти укладення угоди про визнання винуватості та визначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребовувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкцій ч.2 ст. 345 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є достатньою для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, не є суспільно небезпечним, відсутні будь-які обставини, які вказували б на схильність чи можливість вчинення у майбутньому ним інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 12 листопада 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 - 473 КПК України, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається зі змісту угоди, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою ст.65 КК України, а також санкції частини 2 ст. 345 КК України. Зокрема, враховано, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує його покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.3, 4 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

На підставі викладеного, суд вважає вірним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п 1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

По даному кримінальному провадженню витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 листопада 2024 року між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000180, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2024, з одного боку, та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянином України, з середньою освітою, одруженим, раніше не судимим, з іншого боку, в присутності захисника - ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 - 473 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженні: ноутбук марки «apple macbook», моделі А2485, пластикову пляшку об`ємом 250 мл. p надписом «Лимонад», пачку вологих серветок «Smile», ліхтарик марки «Vrone», рюкзак сірого кольору, ніж в пластиковому чохлі марки «Ganzo», компас оливкового кольору, харчовий продукт об`ємом 40 г. марки «Recovery Gel», кабель зарядки білого кольору з роз`ємом Туре-С, дві пачки таблеток «Метформін», шоколадний батончик вагою 20 г., «Chocolate Caramel», навушники чорного кольору, клейка стрічка чорного кольору, блок живлення білого кольору з логотипом марки «apple», військова лопатка в чохлі піксельного окрасу, колба вітамінів «Energy»,комп`ютерна мишка марки «Logi», прозорий пакет із вмістом чоловічої футболки з надписом «Gustgo», чоловічі шкарпетки чорного кольору, чоловіча білизна синього та червоного кольору, накидка на рюкзак піксельного окрасу, етикетка від шоколадного батончика «Chocolate Caramel», мобільний телефон в чохлі фіолетового кольору марки «Росо», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_3 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 номер паспорта « НОМЕР_4 , які передано на зберігання власнику ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернути власникам за належністю.

Речовину бурого кольору, фрагмент тканини оливкового кольору з речовиною бурого кольору, газовий балончик марки «Preffer», газовий балончик марки «Кобра 1Н», які визнано речовим доказом за матеріалами кримінального провадження №0000180 від 18.05.2024 року, - знищити

Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя :