ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 369/16172/20

провадження № 51-7739 кмо 23

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

особи, щодо якої закрито

кримінальне провадження ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

в режимі відеоконференції

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

розглянувши матеріали провадження за касаційними скаргами прокурора,який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, та потерпілого ОСОБА_12 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0001236, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 та 4 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 липня 2023 року кримінальне провадження № 0001236 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 та 4 статті 190 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих ОСОБА_15 в інтересах потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

У касаційних скаргах прокурор та потерпілий просять скасувати оскаржувані ухвали і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що сторона захисту закінчила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування 17 грудня 2020 року. За змістом закону у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття їй матеріалів провадження для ознайомлення до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Вважає, що день завершення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а саме 17.12.2020, не входить в строк досудового розслідування, тому висновки судів попередніх інстанцій щодо порушення строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК, при направленні до суду обвинувального акта є безпідставними.

Суть доводів потерпілого ОСОБА_12 фактично зводиться до того, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли безпідставного висновку, що передбачений ст. 219 КПК двомісячний строк досудового розслідування необхідно рахувати з дня вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру, тобто з 06 червня 2020 року.

На думку потерпілого, відповідно до вимог ст. 115 КПК, цей строк необхідно обчислювати з наступного дня після повідомлення ОСОБА_10 про підозру, тобто з 07 червня 2020 року. За таких обставин вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні був переданий до місцевого суду в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням цих обставин прокурор та потерпілий вважають, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені без додержання вимог статей 370, 372, 419 КПК.

У запереченні на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_11 , посилаючись на безпідставність наведених у ній доводів, зазначає про законність оскаржуваних судових рішень та відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Підстави розгляду кримінального провадження об`єднаною палатою

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2024 рокуматеріали провадження за вказаними касаційними скаргами прокурора та потерпілого ОСОБА_12 на підставі ч. 2 ст. 434-1 КПК було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

В ухвалі про передачу матеріалів провадження на розгляд об`єднаної палати зазначено, що питання щодо застосування положень ст. 219 КПК при визначенні строку закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні було неодноразово предметом розгляду в рішеннях Верховного Суду, зокрема, колегія суддів Третьої судової палати в постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 711/3111/19 сформулювала правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах цього строку обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Проте, під час касаційного розгляду прокурор долучив до касаційної скарги копію журналу вихідної кореспонденції Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на підтвердження того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні був зданий прокурором у канцелярію прокуратури 17 грудня 2020 року для його відправки до суду, тобто в межах строку досудового розслідування, тому вважає, що цей строк стороною обвинувачення не пропущений.

На підтвердження своєї позиції прокурор послався на постанову колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 березня 2023 року у справі № 461/2092/19 (провадження № 51-2915 км22), в якій зазначено, що відповідно до супровідного листа обвинувальний акт був скерований до суду в межах строку досудового розслідування 14 березня 2019 року, а тому його фактичне надходження до місцевого суду поза межами цього строку 25 березня 2019 року не має братися судом до уваги при застосуванні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Натомість, колегія суддів Першої судової палати не погоджується з висновком викладеним у вищенаведеній постанові від 30.03.2023, оскільки він суперечить приписам статей 115 та 116 КПК, у зв`язку з чим вважає необхідним відступити від цього висновку для того, щоб на підтвердження висновку викладеного в постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.09.2021 зробити висновок про те, що в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні має бути скерований до суду поштою або переданий відповідальній особі канцелярії суду.

З огляду на викладене, виходячи з необхідності забезпечення додержання принципу правової (юридичної) визначеності, є передбачені законом підстави для здійснення касаційного розгляду цього провадження об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор, потерпілий ОСОБА_12 , представники потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_20 підтримали доводи касаційних скарг.

ОСОБА_10 та її захисник ОСОБА_11 просили оскаржувані судові рішення залишити без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів об`єднаної палати дійшла до наступних висновків.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (частина 5

статті 219 КПК).

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18 (провадження № 51-6250 км19), від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20 (провадження № 51-2066 км21), від 15 вересня 2021 року у справі № 711/3111/19 (провадження № 51-2890 км19)

З урахуванням викладеного, колегія суддів об`єднаної палати вважає, що безпосередність направлення обвинувального акта на адресу суду полягає у скеруванні останнього до суду засобами поштового зв`язку або передачі його відповідальній особі канцелярії суду.

Повертаючись до доводів касаційних скарг прокурората потерпілого, колегія суддів об`єднаної палати вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до статті 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Згідно приписів ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001236 було внесено відомості про кримінальне правопорушення.

06 червня 2020 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 та 4 статті 190 КК

(т. 2 а. п. 214-228).

06 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_10 та її захиснику ОСОБА_11 були надіслані повідомлення про завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні (т. 2 а. п. 229-230).

Згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 30 вересня 2020 року ОСОБА_10 та її захиснику ОСОБА_11 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування 30 вересня 2020 року, з якими вони завершили ознайомлюватись 17 грудня 2020 року (т. 3 а. п. 10-18).

Цього ж дня було складено і затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який вручено ОСОБА_10 та її захиснику (т. 1

а. п. 2-29, 38).

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що обвинувальний акт надійшов до суду 18 грудня 2020 року, тобто поза межами строку встановленого ст. 219 КПК, який сплинув 17 грудня 2020 року.

Проте, колегія суддів об`єднаної палати вважає, що такі висновки судів не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 115 КПК при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Таким чином, при обчисленні двомісячного строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 06 червня 2020 року, коли ОСОБА_10 було повідомлено про підозру, не береться до уваги як день, від якого починається вказаний строк, що узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 16 березня 2023 року у справі № 589/1633/19 (провадження

№ 51-4113 км22), 09 жовтня 2024 року у справі № 276/900/20 (провадження

№ 51-2019 км24) та від 22 січня 2025 року у справі № 754/9191/23 (провадження

№ 51-4374 км24).

З наведеного убачається, що кінцевою датою строку досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , з урахуванням строку ознайомлення сторонами кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, було 18 грудня 2020 року.

Як слідує з матеріалів провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 надійшов до Києво-Святошинського районного суду Київської області 18 грудня 2020 року, тобто у межах строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів прокурора та представника потерпілих про направлення до суду вказаного обвинувального акта у передбачений ст. 219 КПК строк та безпідставно залишив ухвалу місцевого суду без змін.

Колегія суддів об`єднаної палати вважає, що допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, що відповідно до положень п. 1

ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування таких рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому суду необхідно врахувати наведене, провести судовий розгляд відповідно до вимог КПК, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Виконуючи приписи ч. 4ст. 442 КПК, об`єднана палата робить висновок щодо застосовування норм права.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду, тобто направленням його до суду засобами поштового зв`язку або передачі відповідальній особі канцелярії суду.

Виходячи з положень статей 115, 219 КПК при обчисленні двомісячного строку досудового розслідування, день коли особу було повідомлено про підозру, не береться до уваги як день, від якого починається вказаний строк.

Керуючись статтями 434, 434-2, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_12 задовольнити, а касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7