Дата документу 03.03.2025
Справа № 334/5742/24
Провадження № 1-кс/334/576/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_3

розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора по кримінальному провадженню № 0001386 від 12.07.2024 року

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілої у кримінальному провадженні № 0001386 від 12.07.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про відвід процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи заяву про відвід, адвокат ОСОБА_3 доводив, що сторона обвинувачення не повідомляла потерпілого та його представника про факт завершення судової авто-технічної експертизи, дати та факту повідомлення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру за ч.1 ст.286 КК України по даному кримінальному провадженню, а одразу вирішила завершити досудове розслідування без встановлення усіх обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню.

Адвокат вважає, що прокурор ОСОБА_5 не здатна забезпечити повноту та всебічність досудового розслідування кримінального провадження, а відповідно діє упереджено в силу об`єктивних або суб`єктивних чинників (наприклад, елементарного не знання положень КПК України - ст. ст. 2, 9, 36, 55, 91, 127, 128, 242), оскільки факти порушення саме цих статей вбачаються з її професійної діяльності. Отже, вочевидь існують усі ознаки упередженості прокурора ОСОБА_5 , а звідси самостійна доведена підстава для відводу прокурора на підставі п.3 ч.1 ст.77 КПК України.

Крім того, адвокат звернув увагу слідчого судді, що «непрофесійні» дії прокурора ОСОБА_5 підпадають під істотні порушення вимог КПК України, оскільки характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив суд задовольнити заяву про відвід прокурору ОСОБА_6 з підстав, викладених у заяві.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд питання про відвід без його участі. По суті заяви про відвід вважає її необґрунтованою у розумінні ст.77 КПК України. Просив суд відмовити у задоволенні відводу.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши заяву та письмові пояснення прокурора суд дійшов до наступних висновків.

Згідно статті 77 КПК України прокурор, не може брати участь у кримінальному провадженні якщо є підстави для відводу прокурора визначені законом, а також існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно частин 1 та 3 ст. ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до ч.2 ст. 37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачене ч. 4 та 5 ст. 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Згідно ч.3 ст. 37 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Частина 1 ст. 37 КПК України передбачає також можливість призначення групи прокурорів для здійснення повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні. Винесення відповідної постанови в цьому випадку також є обов`язковим. При цьому в ній обов`язково мають відображатися: підстави такого рішення, дані про склад групи прокурорів та старшого прокурора такої групи. Підставами доручення здійснення нагляду у кримінальному провадженні групі прокурорів можуть бути: складність кримінального провадження; багатоепізодність кримінального правопорушення (правопорушень); провадження досудового розслідування стосовно кількох осіб тощо.

Прокурор як сторона обвинувачення здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку досудового розслідування (яке розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР) до кінця судового провадження, яке закінчується постановленням та набранням в порядку, передбаченому ст. 532 КПК судовим рішенням законної сили .

Закріплення в цій нормі закону здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення є втіленням завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду, а також необхідне для підвищення ефективності процесуальної діяльності прокурора щодо доведеності перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зазначена норма кримінального процесуального закону шляхом відсилання до інших його норм наводить вичерпний перелік обставин, передбачених КПК, щодо можливості заміни прокурора в одному й тому самому кримінальному провадженні. Така заміна здійснюється керівником відповідного органу прокуратури або прокурором вищого рівня.

Порядок здійснення повноважень прокурора в одному кримінальному провадженні іншим прокурором є прерогативою керівника органу прокуратури та прокурора вищого рівня, які з обставин, в порядку та спосіб, передбачених КПК, усунули прокурора від виконання повноважень та призначили іншого прокурора для участі в цьому кримінальному провадженні чи самостійно взяли участь у ньому.

Отже, здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у таких випадках:

1) реалізації Генеральним прокурором України, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя і прирівняними до них прокурорами, їх заступниками права:

а) подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення ВСУ чи за нововиявленими обставинами;

б) доповнення, зміни або відмови від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внесених ними або прокурорами нижчого рівня;

в) брати участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку ВСУ або за нововиявленими обставинами (ч. 4 ст. 36 КПК);

2) винесення Генеральним прокурором України, його заступниками, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя і прирівняними до них прокурорами вмотивованої постанови про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, в разі неефективного досудового розслідування ( ч. 5 ст. 36 КПК);

3) реалізації службовою особою органу прокуратури вищого рівня права щодо заміни одного прокурора на іншого зі службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийняте або вчинене незаконне рішення, дія чи бездіяльність ( ч. 3 ст. 313 КПК).

4) усунення від участі в судовому розгляді прокурора керівником органу прокуратури або прокурором вищого рівня, якщо ними відмовлено (прокурору, який брав участь у судовому розгляді) в погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення. Після усунення від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював такі питання, керівник органу прокуратури або прокурор вищого рівня самостійно бере у ньому участь або доручає участь іншому прокурору (ч. 2 ст. 341 КПК);

Вищезгаданий перелік обставин для заміни прокурора у кримінальному провадженні прокурором вищого рівня є вичерпним.

Частина 3 ст.37 КПК визначає підстави та порядок заміни прокурора у кримінальному провадженні керівником відповідного органу прокуратури. Такими підставам є неможливість здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні через:

а) задоволення заяви про його відвід;

б) тяжку хворобу, що підтверджується відповідним медичним висновком та з фізіологічних причин унеможливлює реалізацію прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні;

в) звільнення з органу прокуратури

г) іншу поважну причину, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні

ґ) неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень суду належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор, слідчий підлягає відводу визначений ч.ч. 1, 2 ст. 77 КПК України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для застосування відводу прокурора, слідчого, це існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, вдаючись в аналіз вищезгаданої норми, безумовною підставою для відводу прокурора, слідчого є його особиста зацікавленість в ході здійснення досудового розслідування або судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Аналогічні положення містяться в ч. 5 ст. 40 КПК України стосовно слідчого.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Обставини, на які посилається суб`єкт звернення, щодо неналежного виконання прокурором своїх функцій, його «непрофесійні» дії, може свідчити про наявність в діях останнього ознак дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, проте не доводить його упередженості.

На переконання суду, посилання адвоката ОСОБА_3 не містять абсолютних підстав для відводу прокурора у розумінні ст. 77 КПК України.

Вказані в заяві захисника потерпілої про відвід прокурору ОСОБА_5 обставини, не свідчать про упередженість прокурора при розгляді справи чи його особисту зацікавленість в результатах провадження, а є суто суб`єктивною оцінкою процесуальної діяльності прокурора та його процесуальних рішень. Заява про відвід прокурору не містить жодних підстав для його задоволення, а доводи захисника викликані його суб`єктивним та емоційним ставленням до оточення та працівників органів прокуратури та суду.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 83, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора по кримінальному провадженню № 0001386 від 12.07.2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде проголошено 04 березня 2005 року о 16.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1