Справа № 646/3148/25
№ провадження 1-кс/646/893/2025
УХВАЛА

29 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шиховцова А.О., за участю секретаря судового засідання Святолуцької К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу адвоката Хлопова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення за вих. № 0204/25 від 02.04.2025,-

встановив:

08.04.2024 до слідчого судді через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана скарга адвоката Хлопова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення за вих. № 0204/25 від 02.04.2025, у якій заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за фактами, викладеними в заяві про кримінальне правопорушення.

В судове засідання адвокат Хлопов А.В. та ОСОБА_1 не з`явилися, від адвоката Хлопова А.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд скарги без їх участі, вимоги скарги підтримали про просили задовольнити.

Представник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області через систему «Електронний суд» подав клопотання, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні скарги та розглянути скаргу без участі представника прокуратури. Прокурор зазначив, що вказана заява 03.04.2025 надійшла до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, та після вивчення у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Прокурор зазначив, що у разі подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення без зазначення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, норми ч. 1 ст. 214 КПК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України вступають у протиріччя, оскільки виконуючи вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України про внесення відомостей в ЄРДР слідчий, прокурор у такому разі позбавлені можливості виконати обов`язок, встановлений для них п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України про виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слід відзначити, що 24.01.2025 до чергової частини відділення поліції №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшла аналогічна заява Хлопова А.В. в інтересах ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 надала завідомо неправдиві покази чим ввела в оману органи досудового розслідування та суд. За результатом розгляду вказаної заяви 25.01.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000007 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. За результатом досудового розслідування 28.02.2025 дізнавачем у кримінальному провадження складено постанову про закриття кримінального провадження. Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Чугуївського міського суду зі скаргою про скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 11.03.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.03.2025 ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області залишено без змін. При цьому ОСОБА_3 , з метою впливу на розгляд Чугуївським міським судом Харківської області кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 , повторно звернувся із заявою до органів поліції. На даний час судове слідство у кримінальному провадженні №0001671, у рамках якого ОСОБА_2 допитувалась як потерпіла, не завершено та до цього часу триває, а тому за відсутності встановленої вироком суду, який розглядає справу, у якій потерпілий дає показання, недостовірності його показань, неможливо встановити обов`язковий елемент складу злочину, передбаченого ст. 384 КК. Окрім того, кримінальне правопорушення передбачене ст. 384 КК України, віднесено до кримінальних правопорушень проти правосуддя та зі змісту диспозиції статті вбачається, що шкода від кримінального правопорушення завдається органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України.

Відповідно до ч. 4 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, слідчий суддя розглядає скаргу за його відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до частини 4 цієї статті Кодексу, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК). Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (частина 2 статті 1 КК). Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1)короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2)попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини 5 статті 214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) наголосив: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...».

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Вказане слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

У межах розгляду скарги за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурор внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, заява адвоката Хлопова А.В. щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення не була проігнорована чи іншим чином залишена без відповідного аналізу уповноваженими особами Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.

При ухваленні рішення, слідчий суддя також враховує й ту обставину, що 24.01.2025 до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надходила аналогічна заява Хлопова А.В. в інтересах ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 надала завідомо неправдиві покази. 25.01.2025 за даною заявою внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000007 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. За результатом досудового розслідування 28.02.2025 дізнавачем у кримінальному провадження винесена постанова про закриття кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 11.03.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовлено, яка за результатами апеляційного розгляду була залишена без змін.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката Хлопова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення за вих. № 0204/25 від 02.04.2025 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 215, 304-307 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги адвоката Хлопова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення за вих. № 0204/25 від 02.04.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя А.О. Шиховцова