НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/480/25
Провадження № 1-кп/0182/826/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополь Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000086 від 16 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, на утриманні нікого не має, пенсіонером, особою з інвалідністю або депутатом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення

1.Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України було оголошено про проведення загальної мобілізації, яка була продовжена.

2.Згідно з абзацом 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

3.Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

4.Таким чином, особливий період на всій території України продовжує діяти.

5.Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

6.Статтею 4 Закону України «Про оборону України» передбачено, що з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

7.Так, 04.12.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним, у встановленому законом порядку пройшов військово-лікарську комісію, на предмет визначення ступеня придатності до військової служби. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) №7545/7545 від 04.12.2024, виданої відповідно до наказу МОЗ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14.08.2008 за результатами проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_3 визнано придатним до проходження військової служби.

8.04.12.2024 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованого в АДРЕСА_2 (більш детально місце розташування не зазначається у зв`язку з воєнним станом) працівниками вказаного відділу ОСОБА_3 було вручено повістку про призов на військову службу під час мобілізації та направлення до місць проходження служби, відповідно до якої останньому необхідно було 14.12.2024 о 06 годині 40 хвилин прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки з метою подальшого проходження військової служби за мобілізацією, на особливий період. 04.12.2024 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 повістку отримав та засвідчив це своїм власним підписом на корінцю повістки.

9.У подальшому ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним і визнаним придатним до військової служби, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, будучи належним чином повідомленим про дату та час його відправки до військової частини, не маючи права на відстрочку, без поважних причин 14.12.2024 о 06 годині 40 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки з метою подальшого проходження військової служби за мобілізацією, на особливий період, не з`явився.

10.Таким чином, ОСОБА_3 , не маючи на це законних підстав, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку, а саме ухилився від призову на військову службу за мобілізацією, на особливий період тим самим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року, №470/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

11.Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

12.27.01.2025 прокурор ОСОБА_4 направив до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000086 від 16.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. До суду обвинувальний акт надійшов разом з угодою про визнання винуватості від 24.01.2025 в порядку статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) укладеної між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 .

13.Відповідно до даної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.336 КК України.

14.Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, та звільнення його від відбуття покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків, з урахуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

15.В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

Позиція сторін кримінального провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості

16.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити укладену угоду. При цьому обвинувачений зазначив, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті, засвідчив добровільність укладення угоди та розуміння наслідків при її укладення та обмеження.

17.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Мотиви, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується

18.Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з таких підстав.

19.Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо нетяжкого злочину. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

20.Згідно із обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, у вчиненні якого він визнав себе винуватим, яке враховуючи положення статті 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

21.При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, при цьому він має ряд прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

22.Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

23.Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

24.Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, вчинено нетяжкий злочин, обставин його вчинення, особи винного, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

25.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

26.Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

27.Цивільний позов не заявлявся.

28.Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

29.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.Затвердити угоду від 24.01.2025 про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України в кримінальному провадженні №0000086 від 16.01.2025.

2.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України, і призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

3.Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та поклавши на ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

4.періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

5.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

6.Початок випробувального терміну обчислювати з дня проголошення вироку.

7.Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

8.Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

9.Цивільний позов не заявлений.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1