Справа № 243/917/25
Провадження № 1-кп/243/520/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 02.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу спільно проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку. Останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебувають у близьких відносинах, мають родинні зв`язки.

Під час сумісного проживання ОСОБА_5 систематично вчиняє стосовно ОСОБА_4 домашнє насильство, що виражається у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, залякуванні, застосовує психологічне насильство, чим принижує її гідність, своєю поведінкою завдає їй психологічну травму, у зв`язку з чим постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.07.2024 у справі № 243/2621/24 ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за події, що мали місце 08.06.2024 об 11 годині 25 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 . Також, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.07.2024 у справі № 243/5679/24 ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за події, що мали місце 06.07.2024 о 20 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ОСОБА_5 , незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжував свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_4 .

Так, 31.12.2024, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , прийшов у стані алкогольного сп`яніння за спільним з ОСОБА_4 місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де почав кричати, умисно, грубо виражатись на адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, агресивно себе поводити, бажати смерті останній, застосовував психологічне насильство, чим принижував її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 .

Також, 01.01.2025, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння прийшов за спільним з ОСОБА_4 місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де влаштував сварку без причини, почав кричати, умисно, грубо виражатись на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, агресивно себе поводити, бажати смерті останній, застосовував психологічне насильство, чим принижував її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 .

Окрім того, 02.01.2025, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння прийшов за спільним з ОСОБА_4 місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де влаштував сварку без причини, почав кричати, умисно, грубо виражатись на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, агресивно себе поводити, бажати смерті останній, застосовував психологічне насильство, чим принижував її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 .

Таким чином, дії з боку ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_4 містять ознаки психологічного насильства. Наслідки перенесеної події призвели до появи негативних психоемоційних змін, а саме: високий рівень невротизації свідчить про виражену емоційну збудливість, у результаті чого з`являються негативні переживання (тривожність, напруженість, занепокоєння, розгубленість, дратівливість). Важка ситуація сприймається як тяжка, постійна. Наявні страхи, депресивні тенденції, почуття незахищеності. ОСОБА_4 властивий слабкий психологічний захист від неприємних зовнішніх впливів. Постійні думки, які пов`язані з основним джерелом свого стресу.

Зазначена ситуація має психотравмувальний та психологічно-деструктивний характер для особистості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено: негативні зміни в емоційній сфері та у звичній діяльності ОСОБА_4 , негативний вплив на сімейну сферу, додаткові перешкоди для реалізації її оптимальної життєдіяльності, докладання додаткових зусиль та витрачання психофізіологічних ресурсів задля подолання перешкод і наслідків, порушення життєвого укладу. Всі виявлені моральні страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вищевказаною подією.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах ОСОБА_4 , що призвели до психологічних страждань потерпілої, будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

29.01.2025 між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000007 від 02.01.2025 за ст. 126-1 КК України було укладено угоду про примирення, яка долучена до обвинувального акту.

Згідно з цією угодою ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв досудовому розслідуванню.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушення не заподіяна, претензій матеріального та морального характеру ОСОБА_4 до ОСОБА_5 не має.

Сторони погоджуються, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить, відповідно до ст. 12 КК України, до нетяжких злочинів, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, позицію потерпілої, перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, визначених судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився із запропонованим видом та мірою покарання, про що свідчить його підпис в угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю за ст. 126-1 КК України, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся, просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердили укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор в судовому засіданні підтримала укладену між обвинуваченим та потерпілою стороною угоду про примирення, не заперечувала проти її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з достовірністю встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між обвинуваченим та потерпілою була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, визначених судом.

Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Судом роз`яснено сторонам вимоги ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та потерпіла обізнані з наслідками угоди, потерпіла цивільний позов не заявила, просила затвердити угоду.

Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, та призначити ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України узгоджене сторонами покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з покладенням на нього наступних обов`язків:

??1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи позицію сторони обвинувачення, оскільки ні прокурор, ні потерпіла не наполягали на застосуванні відносно ОСОБА_5 в подальшому обмежувальних заходів відповідно до ст. 91-1 КК України, суд вважає за можливе такі заходи не застосовувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29.01.2025 між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 02.01.2025.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у видіпробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1