Справа № 761/6/25
Провадження № 1-кс/761/947/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в прищенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

06.01.2025 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 (вх. № 192) звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0000997 від 15.08.2024.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000997 від 15.08.2024 за ч. 2 ст.162, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 187, ч .1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, 15.08.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 ,ч. 4 ст. 186 КК України.

24.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий зазначає, що отримані на цьому етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність, зокрема ОСОБА_6 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень. Під час застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчини інше кримінальне правопорушення, які станом на сьогодні не змінились та продовжують існувати.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 02.01.2025 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, зазначив, що за наявності обґрунтованої підозри, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та підтверджуються зібраними матеріалами в ході досудового розслідування, просив задовольнити клопотання та продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки у органу досудового розслідування ще є необхідні процесуальні дії, які потрібно провести.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що ризики є необґрунтованими, а кваліфікація інкримінованих кримінальних правопорушень є неправильною. На думку захисника, є всі підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію захисників.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на таке.

Так, у провадженні слідчого управління ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000997 від 15.08.2024.

15.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

16.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2024 строк досудового розслідування продовжено до 15.02.2025.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.11.2024 підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід продовжено до 09.01.2025.

24.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України.

24.12.2024 винесено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У свою чергу, правила, передбачені для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, врегульовані параграфом 1 Глави 18 Розділу ІІ, зокрема, статтями 176-178, 184-198 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення вказаного питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України.

Водночас при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаючи, що за кримінальні правопорушення, вчинення яких йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слід зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема вчинення іншого кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою, з огляду на мету та спосіб, вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та відомості про його особу.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, сімейний стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, його процесуальну поведінку, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, в цьому випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу.

Слід зазначити, що слідчим суддею не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, який може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Крім того, слідчий суддя вважає також доведеним те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на цьому етапі досудового розслідування не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінальних правопорушень.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у цьому випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність та продовження існування, заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує сторона обвинувачення, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в цьому випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 та частини 3 статті 197 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідним визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 15.02.2025.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 15 лютого 2025 року, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1