Справа № 458/49/25
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

09.01.2025 м. Турка

Слідчий суддя Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Львівської спеціальної прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціальної прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2023 за № 0000520 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, молодший сержант, командир відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий,

встановив:

09.01.2025 старший слідчий СВ ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Львівської спеціальної прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Турківського районного суду Львівської області з клопотанням в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2023 за № 0000520 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами. Встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи вказані ризики, особу підозрюваного, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального провопорушення застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечитьуникнення ризиків та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав і доводів, які в ньому викладені. Просив клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який брав участь у розгляді клопотання в режимі відеоконференції, вказав на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального првопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджено зібраними доказами. Встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе. Підозрюваний не працює, добровільно відмовився повернутись до військової частини, тоді як має обов`язком проходити військову службу. З рахуванням викладеного, тяжкості злочину, наявності суспільного інтересу , з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, просив клопотання задоволити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив своєї вини в тому, що самовільно залишив військову службу, однак пояснив це тим, що в нього залишилась мати похилого віку, яка хворіє і він її доглядає. Інші його три сестри живуть в інших областях і не хочуть доглядати за матір`ю, його двоє повнолітніх дітей перебувають закордоном, брат, який доглядав за матір`ю помер. Йому було відомо про можливість добровільно повернутись до військової частини, однак він не хоче цього робити. З часу, коли він самовільно залишив військову частину 27.06.2023 не оформляв догляду за матір`ю, інвалідності вона не має, він ніде не працює і живе за рахунок пенсії матері. Просив обрати йому домашній арешт, переховуватись від органів поліції, суду не буде.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Згідлно з ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

У відповідності до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодекс.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя встановив такі обставини.

Постановою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 від 01.04.2024 доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2023 за № 0000520 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчому відділенню ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні доручено Львівській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону.

09.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

За змістом підозри досудовим розслідуванням встановлено, що молодший сержант ОСОБА_5 на підставі наказу №43 командира військової частини та на всі види забезпечення призначений на посаду старшого оператора 3 протитанкового відділення протитанкового протитанкового взводу мотопіхотного батальйону.

В подальшому ОСОБА_5 призначено наказом командира військової частини командиром відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , з 14 лютого 2023 року справи посаду прийняв і приступив виконання службових обов?язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов?язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, 27.06.2023 близько 08.00 год старший сержант ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 до 09.01.2025, тобто до моменту з`явлення до Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Турка, вул. В. Стуса, 14.

На підтвердження наявності обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України слідчий, прокурор подали такі докази: протоколи допитів свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 07.09.2023, акт службового розслідування.

Подані слідчим докази вказують на існування обставин, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та, які можуть об`єктивно викликати підозру про причетність підозрюваного до його вчинення.

Тому, з урахуванням доводів слідчого та прокурора, ранньої стадії досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які вказав слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, слідчим, прокурором доведено, що існує обґрунтований ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від слідстава і суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі у разі визнання винуватим, яке згідно з санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено від 5 до 10 років, суворість такого покарання може бути розцінена підозрюваним більш небезпечними ніж переховування та втеча і такі обставини в сукупності можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного ухилятись, переховуватись від слідства та суду, а тому ризик втечі та переховування є цілком ймовірним.

На переконання суду тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий, прокурор довели, що існує обґрунтований ризик того, що підозрюваний може чинити спроби впливати на свідків, які є його співслужбовцями: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а тому такий ризик цілком ймовірний.

Також слідчий суддя вважає доведеними ризик, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: умисно затягувати проведення досудового розслідування та судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні шляхом безпричинної неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Також, слідчий суддя враховує характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Слідчий суддя встановив, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує застосування до підозрюваного запобіжного заходу, саме у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Разом з тим, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

А відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Доводи підозрюваного ОСОБА_5 про те, що він був змушений самовільно залишити військову частину, у зв`язку з доглядом за хворою матір`ю, слідчий суддя оцінює критично, так як у нього є рідні сесрти, які можуть здійснювати догляд за матір`ю

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суворість покарання в разі визнання його винуватим, те що він раніше не судимий, враховує його вік, задовільний стан його здоров`я, те, що він розлучений, немає стійких соціальних зв`язків, задовільно характеризується за місце проживання, посередньо за місцем служби, підозрюваний умисно та свідомо не скористався можливістю добровільно повернутись до військової частини, про що вказав у судовому засіданні.

Зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що достатнім та необхідним буде обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, без визначення розміру застави, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України.

Отже, клопотання слідчого необхідно задоволити.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Задоволити клопотаннястаршого слідчого СВ ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціальної прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09.03.2025, без визначення розміру застави.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, надати прокурору для відома, Вп № 2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, Державній установі "Львівська установа виконання покарань (№19)" - для відома та виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали складено та підписано 09.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1