Дата документу 30.01.2025 Справа № 337/6316/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/6316/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/260/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 30 січня 2025 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, працює оператором ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 01 листопада 2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 18 вересня 2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

3) 22 травня 2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

4) 17 грудня 2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. 08 лютого 2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

5) 26 жовтня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (років) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 22 вересня 2023 року.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 22 вересня 2023 року по день ухвалення вироку.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, які досліджені судом не повністю, внаслідок чого судом надана невірна оцінка діям обвинуваченого, а саме повторно допитати потерпілого, обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 ; вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 , які кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, на ст.124 КК України, призначивши йому покарання, від відбування якого звільнити, якщо ОСОБА_6 протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В обґрунтування доводів зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим.

Вважає, що суд своїх висновків належним чином не мотивував, обмежившись тільки перерахуванням доказів, покладених в основу вироку, та загальними формулюваннями про доведеність винуватості ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

На думку апелянта, ухвалений вирок підлягає зміні, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального правопорушення, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Вказує, що докази, надані стороною обвинувачення, в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, не містять таких фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Судом не враховано, що ОСОБА_6 визнав вину частково, самостійно прийшов до поліції з явкою з повинною, потерпілий не заявив позов про відшкодування шкоди, не просив суд суворо покарати обвинуваченого.

Таким чином, вважає, що в ході судового розгляду, з урахуванням всіх вищезазначених та досліджених судом доказів, стороною обвинувачення не було надано доказів, які б довели «поза розумним сумнівом» те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Згідно з вироком суду, 22 вересня 2023 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , перебуваючи біля входу до магазину «Грядка» за адресою м. Запоріжжі, вул. Василя Сергієнка, буд. 70, діючи умисно, з причини раптово виниклих неприязних відносин, за допомогою розкладного ножу, який утримував у правій руці, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар в область правої пахвової ділянки, чим спричинив останньому колото-різану рану в пахвовій ділянці праворуч з ушкодженням пахвової артерії, геморагічний шок II ступеня, посттравматичну нейропатію правої верхньої кінцівки, що кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. По суті обвинувачення пояснив, що 22 вересня 2023 року він повертався з роботи, зайшов у магазин «Грядка», де зустрів раніше знайому йому ОСОБА_11 . В магазині також знаходився раніше незнайомий йому потерпілий ОСОБА_10 . Він замовив собі 100 грам горілки, випив. Далі він з`ясовував стосунки із ОСОБА_12 , в ході чого він взяв її за плече , а вона вдарила його по обличчю. Він стояв біля виходу з магазина, спиною до входу, до нього підійшов потерпілий ОСОБА_10 та штовхнув його в груди. Він поштовху він впав спиною на підлогу, на вулицю. ОСОБА_10 вийшов за ним на вулицю. Він намагався піднятись, в цей час потерпілий вдарив його ногою в груди, від чого він знову впав та вдарився. У нього в сумці на поясі був розкладний ніж, він його дістав із сумки, розклав, взяв у праву руку, лезом вниз. Коли він встав, потерпілий зробив замах правою рукою, він зрозумів, що ОСОБА_10 хоче його вдарити. Тому він, захищаючись від потерпілого, вдарив його ножем в область правої руки. Він хотів попасти в руку та зупинити потерпілого. Далі ОСОБА_10 розвернувся та побіг від нього. Він йшов за потерпілим, казав потерпілому «йди сюди». Вважає, що діяв у стані необхідної оборони, оскільки ОСОБА_10 наносив йому удари, від яких треба було захиститись.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами.

Мотивуючи свій висновок, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Зокрема, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 22 вересня 2023 року близько 13 години він знаходився в магазині «Грядка», де проходив стажування для прийому на роботу. Разом з ним в магазині була ОСОБА_13 , яка його навчала. В магазин зайшов раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_6 , який візуально був у стані сп`яніння, замовив 100 грам горілки. ОСОБА_6 сказав, що не хоче, щоб він наливав йому горілку. Далі ОСОБА_6 сварився через якісь стосунки із ОСОБА_14 . Після чого ОСОБА_9 відкрила двері та попросила ОСОБА_6 вийти з магазину. Обвинувачений був агресивно налаштований, взяв ОСОБА_15 за шию, погрожував їй. Він вирішив захистити ОСОБА_9 від ОСОБА_6 , вийшов із-за прилавку, підійшов до ОСОБА_6 та виштовхав його руками в спину з магазину. Від поштовху обвинувачений впав на землю на вулиці перед входом в магазин. Потерпілий вийшов за ним. ОСОБА_6 намагався встати, він вдарив його підошвою ноги в груди, від чого обвинувачений знову впав. Він почав відходити від ОСОБА_6 , зачепився ногою за бордюр та впав. Коли вставав, то почув як ОСОБА_6 розкрив складний ніж. Обвинувачений встав та пішов на нього. Потерпілий пояснив, що замахнувся правою рукою, щоб вдарити обвинуваченого. В цей час ОСОБА_6 вдарив його ножем, знизу вверх та попав йому в пахвову ділянку правої руки. Він одразу відчув біль, побачив як тече кров під правою рукою. ОСОБА_6 витягнув з нього ніж, який мав чорне лезо довжиною близько 10 см, камуфляжну ручку. Далі він розвернувся та побіг від обвинуваченого. ОСОБА_6 йшов за ним та кричав «йди сюди». Він добіг до під`їзду будинку, там стояла жінка, яку він попросив про допомогу. ОСОБА_6 підійшов до під`їзду та пройшов далі. Дві жінки надали йому першу допомогу, прийшла швидка допомога, його забрали в лікарню, зробили операцію. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що в кінці вересня 2023 року вона була на роботі в магазині «Грядка», навчала потерпілого ОСОБА_10 , який проходив стажування. Близько 13 години в магазин зайшов раніше відомий їй обвинувачений ОСОБА_6 , який був у стані сп`яніння. Обвинувачений попросив її налити 100 грам горілки, вона відмовила, сказала, що сьогодні ОСОБА_10 обслуговує клієнтів. ОСОБА_6 не сподобався зовнішній вигляд потерпілого, у якого було біле волосся. Обвинувачений почав лаятись. Вона відкрила двері магазину та попросила ОСОБА_6 вийти. Обвинувачений вийшов, через пару хвилин повернувся, схопив її та силою намагався витягнути з магазину, дотягнув її до дверей. Вона чинила опір. Далі до неї підійшов ОСОБА_10 та виштовхав обвинуваченого з приміщення магазину на вулицю, вийшов з магазину слід за ОСОБА_6 . Свідок пояснила, що повернулась до прилавку, обслуговувала клієнта. Через декілька хвилин вийшла з приміщення магазина, обвинуваченого та потерпілого там не було. Вона знайшла ОСОБА_10 біля під`їзду будинку, він був весь в крові.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що в кінці вересня 2023 року близько 12-13 години вона стояла на балконі 4 поверху у своїй квартирі в будинку АДРЕСА_2 . Вона побачила на вулиці раніше невідомого їй потерпілого ОСОБА_10 , який був весь в крові, тримався за правий бік. Біла футболка була залита кров`ю. Вона бачила чоловіка, одягнутого у темну футболку, темний одяг знизу, який швидко йшов за ОСОБА_10 та кричав «хочешь продолжения?», або щось схоже.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що в кінці вересня 2023 року в обідній час вона була вдома, на балконі. Почула крики з боку магазину «Грядка», хтось кричав: «иди сюда». Через секунду з боку магазину вибіг хлопець в білій футболці, яка вся була в крові. Він кликав на допомогу. Вона взяла аптечку та вийшла на вулицю, знайшла потерпілого біля 5-ого під`їзду, він був весь в крові, назвався ОСОБА_18 . Потерпілий пояснив, що відбувся конфлікт через дівчину, його вдарили ножем. У ОСОБА_10 було поранення під правою рукою. Вона колись працювала в лікарні, наклала джгут, зупинила кров, закрила рану тампонами та дочекалась швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що в кінці вересня 2023 року близько 13 години вона сиділа на лавці біля під`їзду. З боку магазину вибіг раніше незнайомий їй потерпілий ОСОБА_10 , який був весь в крові. За ним біг на відстані 3-4 метрів раніше незнайомий їй обвинувачений ОСОБА_6 . Потерпілий підбіг до неї та зупинився позаду неї. Вона встала з лавки, опинившись між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Вона побачила, що у обвинуваченого в правій руці щось блиснуло. ОСОБА_6 зупинився, розвернувся і пішов від них в інший бік. З під`їзду вийшла свідок ОСОБА_17 , вони разом надали першу медичну допомогу ОСОБА_10 . Потерпілий розповів, що приїхав з м. Пологи, стажувався в магазині, заступився за дівчину. ОСОБА_6 вдарив його ножем, він зміг втекти.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що в кінці 2023 року вона допомагала з прибиранням в магазині Мрія по вул. Героїв 93-ої бригади, 24. Вона пішла викидати сміття, забрала пакет із сміттям з урни, яка розташована біля магазину. Цей пакет вона викинула у смітник, розташований у дворі будинку. Сміття вона викидає близько о 16-17 години.

Також, судом досліджено відомості з процесуальних документів і висновки експертів та встановлено таке.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 вересня 2023 року, була оглянута ділянка місцевості, розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 68. В ході огляду були зафіксовані та оглянуті сліди кримінального правопорушення. Судом був оглянутий додаток до протоколу диск із відеозаписом слідчої дії (а.с.84-104).

Згідно з протоколом огляду місця події від 22 вересня 2023 року, була оглянута ділянка місцевості, розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 68-А. В ході огляду біля сміттєвого банку був виявлений ніж. Судом був оглянутий додаток до протоколу диск із відеозаписом слідчої дії (а.с.105-113).

З протоколу огляду місця події від 23 вересня 2023 року, убачається, що за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, 10, були вилучені кросівки, шкарпетки, джинси (а.с.114-115).

Відповідно до висновку експерта №4732 від 23 жовтня 2023 року, кров від потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н. Кров від підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При судово-імунологічному дослідженні слідів на штанах чоловічих з джинсової тканини чорного кольору (об`єкти №1,2), трусах чоловічих чорного та білого кольорів (об`єкт №3), парі кросівок білого кольору (об`єкти №4, 5) та парі шкарпеток білого кольору (об`єкти №6, 7) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, а в об`єктах №4, 6 - з ізогемагглютиніном анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Домішка крові від підозрюваного ОСОБА_6 не виключається при наявності у останнього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (а.с.123-125).

Згідно з висновком експерта №4314 від 23 жовтня 2023 року, кров від потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО та супутнім антигеном Н. Кров від підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На ножі, вилученому з місця події, в об`єкті № 2 знайдена кров людини, без домішки поту, і виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО і супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 , домішка крові від підозрюваного ОСОБА_6 , не виключається, при наявності у нього на момент скоєного тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені. На тому же ножі, вилученому з місця події, в об`єкті № 1 наявність крові і поту не встановлена. Клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені (а.с.128-130).

Відповідно до висновку експерта №4315 від 18 жовтня 2023 року, кров від підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При дослідженні слідів на марлевих тампонах зі змивами: «з поверхні бетонної плитки з лівої сторони площадки біля під`їзду №5» (об`єкт №1), «з поверхні бетонної доріжки біля магазину «Грядка біля хати» (об`єкт №2), «з поверхні бетонної плитки з правої сторони площадки біля під`їзду №5» (об`єкт №3), «з поверхні бетонної плитки на парковці навпроти під`їзду №6» (об`єкт №4), «з поверхні асфальта дороги навпроти під`їзду №6» (об`єкт №5) вилучених з місця події, встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В в об`єктах №1, 4, 5, що вказує на походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, з супутним антигеном Н у тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Домішка крові від підозрюваного ОСОБА_6 не виключається (а.с.133-135).

Згідно з висновком експерта №4733 від 20 жовтня 2023 року, кров від потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н. Кров від підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На фартусі (об`єкти №1, 2), що добровільно видав потерпілий ОСОБА_10 , встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, з супутнім антигеном Н у тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Домішка крові від підозрюваного ОСОБА_6 не виключається, за наявності у нього, на момент скоєння злочину, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (а.с.143-144).

З висновку експерта №1929п судово-медичної експертизи від 20 жовтня 2023 року убачається, що у ОСОБА_10 , 2003 р.н. виявлено: колото-різана рана в пахвовій ділянці праворуч з ушкодженням пахвової артерії, геморагічний шок II ступеня, посттравматична нейропатія правої верхньої кінцівки, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. За даними медичної документації тілесне ушкодження у ОСОБА_10 вказане як колото-різане, тобто утворилося від не менш ніж однократної дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості. Висловитися, чим могло бути заподіяно тілесне ушкодження, за наданими даними не є можливим. Давність утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_10 не суперечить строку, вказаному в фабулі постанови слідчого та в наданій медичній документації. Виникнення виявленого ушкодження у гр. ОСОБА_10 можливо при будь-якому взаємному розташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зони ушкодження для травматичного впливу (а.с.153-154).

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 02 жовтня 2023 року, потерпілий ОСОБА_10 впізнав на фотознімку ніж, вилучений в ході огляду місця події від 22 вересня 2023 року, навпроти четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , як предмет, яким йому були нанесені тілесні ушкодження (а.с.155-157).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 вересня 2023 року, свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який 22 вересня 2023 року в магазині «Грядка» конфліктував із ОСОБА_10 (а.с.161-164).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 жовтня 2023 року убачається, що свідок ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який гнався з ножем за ОСОБА_10 (а.с.165-168).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 вересня 2023 року убачається, що свідок ОСОБА_16 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який прямував за пораненим хлопцем в бік під`їзду №5 будинку АДРЕСА_2 (а.с.169-172).

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 від 22 вересня 2023 року, останній був затриманий 22 вересня 2023 року о 14-55 годині та в ході огляду у нього був вилучений одяг футболка бордового кольору, джинси сірого кольору, кросівки чорно-сірого кольору (а.с.173-175).

Зі змісту заяви ОСОБА_6 убачається, що останній повідомив про те, що він викинув ніж, яким завдав удар невідомому 22 вересня 2023 року, в урну біля магазину Мрія (а.с.176).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 23 вересня 2023 року встановлено, що обвинувачений показав на місці біля магазину Грядка, як відбувався конфлікт із ОСОБА_10 , показав як він наніс удар ножем потерпілому та місце, де він у смітник викинув ніж (а.с.177-184).

Відповідно до висновку експерта №1988/к судово-медичної експертизи від 24 жовтня 2023 року, згідно даних наданого «Висновку експерта» №1929п від 12 жовтня 2023 року з опрацьованою медичною документацією у гр. ОСОБА_10 , 2003 р.н. виявлено:

- колото-різана рана в пахвовій ділянці праворуч з ушкодженням пахвової артерії, утворилася від не менш ніж однократної дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості.

Згідно зі стенограмою до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 , 2003 р.н. від 02 жовтня 2023 року, останній зазначає, що ушкодження йому наносились ножем в ділянку правої пахви.

Таким чином, між даними про характер та локалізацію тілесного ушкодження (колото-різана рана в пахвовій ділянці праворуч), кількість травматичних впливів (один) та механізм нанесення, згідно зі стенограмою до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 (02 жовтня 2023 року), встановлено збіг за локалізацією, кількістю та механізмом утворення, а саме: клинок ножа, що утримувався в руці, діяв в праву пахвову ділянку як колото-ріжучий предмет.

На підставі вищевикладеного утворення рани в правій пахвовій ділянці у ОСОБА_10 , 2003 р.н., за механізмом, на який він вказує в стенограмі до протоколу проведення слідчого експерименту за його участю (02 жовтня 2023 року) - не виключається.

Згідно зі стенограмою до протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , 1994 р.н. від 23 вересня 2023 року, останній зазначає, що ушкодження потерпілому наносив ножем в ділянку правої пахви.

Таким чином, між даними про характер та локалізацію тілесного ушкодження (колото-різана рана в пахвовій ділянці праворуч), кількість травматичних впливів (один) та механізм нанесення, згідно стенограми до протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 (23 вересня 2023 року), встановлено збіг за локалізацією, кількістю та механізмом утворення, а саме: клинок ножа, що утримувався в руці, діяв в праву пахвову ділянку як колото-ріжучий предмет.

На підставі вищевикладеного, утворення рани в правій пахвовій ділянці у ОСОБА_10 , 2003 р.н., за механізмом, на який вказує підозрюваний ОСОБА_6 в стенограмі до протоколу проведення слідчого експерименту за його участю (23 вересня 2023 року) - не виключається (а.с.185-190).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що докази сторони обвинувачення, вказані вище, у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного злочину.

Зокрема, сам обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував того факту, що саме він спричинив ножове поранення потерпілому у праву пахвову ділянку за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Ці його показання узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_10 , а також з письмовими доказами, зокрема з відомостями з висновку експерта №1988/к судово-медичної експертизи від 24 жовтня 2023 року, відповідно до якого згідно даних наданого «Висновку експерта» №1929п від 12 жовтня 2023 року з опрацьованою медичною документацією у гр. ОСОБА_10 , 2003 р.н. виявлено - колото-різану рану в пахвовій ділянці праворуч з ушкодженням пахвової артерії, яка утворилася від не менш ніж однократної дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості.

Разом з цим, на думку сторони захисту, дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за статтею 124 КК України, а саме як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, оскільки, за версією обвинуваченого, він захищався від дій потерпілого.

Проте, такі доводи сторони захисту свого підтвердження не знайшли, як в ході розгляду провадження судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07 травня 2024 року, справа №332/875/23, згідно із ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст.36 КК України). До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу кримінального правопорушення, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях вказував на те, що право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

З показань потерпілого та свідка ОСОБА_9 убачається, що саме ОСОБА_6 неправомірно себе поводив по відношенню до свідка ОСОБА_9 , що вимусило потерпілого втрутитися у цю ситуацію з метою припинення неправомірних дій обвинуваченого.

Те, що при цьому потерпілий виштовхнув обвинуваченого з магазину, та обвинувачений, оступившись, впав, а також те, що потерпілий вдарив обвинуваченого ногою в груди, коли той намагався підвестися, а після того, як обвинувачений підвівся та пішов у бік потерпілого, останній замахнувся на нього, не свідчить про те, що ОСОБА_6 знаходився в умовах необхідної оборони.

Не вказує про таке і поведінка обвинуваченого після нанесення удару ножем потерпілому.

Зокрема, обвинувачений не намагався надати якусь допомогу потерпілому, а навпаки, виходячи з показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , бажав продовжити свої неправомірні дії та наздогнати потерпілого, який намагався залишити місце події та був весь у крові. При цьому, зі слів свідка ОСОБА_19 , в правій руці у обвинуваченого був блискучий предмет.

Лише після того як свідок ОСОБА_19 стала між потерпілим та обвинуваченим, останній пішов з місця події.

Будь-яких тілесних ушкоджень у обвинуваченого не зафіксовано, в той час, як у потерпілого ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта №1929п від 20 жовтня 2023 року, виявлено: колото-різана рана в пахвовій ділянці праворуч з ушкодженням пахвової артерії, геморагічний шок II ступеня, посттравматична нейропатія правої верхньої кінцівки, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. За даними медичної документації тілесне ушкодження у ОСОБА_10 вказане як колото-різане, тобто утворилося від не менш ніж однократної дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебував у стані необхідної оборони, а доводи сторони захисту про протилежне не є переконливими.

В свою чергу, обстановка правопорушення, дії обвинуваченого до і після вчиненого правопорушення, характер заподіяного потерпілому тілесного ушкодження, обране знаряддя злочину, свідчать про спрямованість умислу у обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Отже, висновки суду першої інстанції фактичним обставинам провадження відповідають. Дії обвинуваченого судом кваліфіковані вірно.

Стосовно призначеного судом першої інстанції покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні кримінальні правопорушення, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, з реальним його відбуванням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України.

Призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

За таких обставин, апеляційні скарги сторони захисту задоволенню не підлягають.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4