УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2022 р. за № 0002741,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження № 0002741 від 03.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.10.2024 року тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою продовжено до 12.12.2024 року включно, без визначення розміру застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою продовжено до 08.02.2024 року включно, без визначення розміру застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене ним клопотання та вказав, що строк дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду. У зв`язку із чим, просив продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначивши, що клопотання прокурора не є обґрунтованим, обвинувачений ОСОБА_4 має родичів та близьких, що свідчить про міцні соціальні зв`язки та не може впливати на потерпілу та інших учасників у кримінальному провадженні.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась та подала заяву про розгляд клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, окрмі того в порядку ст. 206 КПК України заявив клопотання, в яких повідомляє суд, що відносно нього під час перебування в ДУ "Київський слідчий ізолятор", вчиняється фізичне насильство, приниження честі та гідності, катування, погрози, на підставі ст. 206 КПК України просить суд захистити його права, честь і гідність, зокрема надати медичну допомогу, провести медичне обстеження.

Також обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив усне клопотання про надання йому часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу чи про його зміну,суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.10.2024 року тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою продовжено до 12.12.2024 року включно, без визначення розміру застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою продовжено до 08.02.2024 року включно, без визначення розміру застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу.

Суд виходить з того, що на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Суд також виходить з того, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 187 КК України), і в разі визнання його винним, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень на підставі вироку суду, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, згідно з практикою ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали досудового розслідування, а тому він обізнаний із анкетними відомостями потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику можливого впливу на потерпілу та свідків з метою зміни останніми своїх показів, наданих на етапі досудового розслідування.

Судом не встановлено, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду, з часу минулих судових засідань фактично зменшився чи зник, як і не встановлено підстав для визнання ризику щодо впливу на свідків та потерпілу не обгрунтованим.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

При розгляді клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрованого постійного місця проживання у м. Києві не має, однак проживав у військовому містечку при в/ч, де проходив військову службу за мобілізацією, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які б могли бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, обставини вчинення останніми інкримінованого їм злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність доказів, які б унеможливлювали утримання обвинувачеого ОСОБА_4 під вартою, що на думку суду, свідчить про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 30 березня 2025 року включно.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини та характер вчинених кримінальних правопорушень,у яких обвинувачуєється ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Враховуючи письмові та усні клопотання обвинуваечного в частині застосування до нього катування та фізичного насильства, суд враховуючи вказані положення статті КПК україни,вважає за необхідне їх задовольнити з метою перевірки вказаних обвинуваченим фактів та забезпечення належного медичного обстеження.

Керуючись ст.ст. 27, 176, 177, 182, 183, 194, 206, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 30 березня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Доручити керівникові територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві провести перевірку факту вчинення фізичного насильства та катування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» з боку співробітників ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи третіх осіб під час перебування обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаній державній установі на умовах застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Зобов`язати уповноважених службових осіб ДУ "Київський слідчий ізолятор" ініціювати та провести перевірку з приводу заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , озвученої ним в судовому засіданні, яке відбувалось 29.01.2025 р., про застосування відносно нього катування в умовах даної державної установи, та скерувати на адресу суду висновок за наслідками проведеної перевірки.

Копію ухвали негайно разом із копіями клопотань обвинуваченого від 29.01.2025, направити до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві для виконання.

Копію ухвали направити до відому та виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити до відому до Центрального міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Київ).

Про прийняте рішення з приводу обставин, викладених обвинуваченим ОСОБА_4 , під час судових засідань повідомити Солом`янський районний суд міста Києва .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали закінчується о 23 год. 59 хв. 30 березня 2025 року.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1