Провадження № 1-кс/202/8816/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 26.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальномупровадженні№0000303 від 26.03.2024 року.

З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження№0000303 від 26.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, створив організовану групу, котра систематично вчиняла злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Усвідомлюючи, що самостійне, без залучення інших осіб систематичне скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів неможливо, ОСОБА_6 залучив до організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених на теперішній час осіб.

17.12.2024 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_12 , в ході котрого виявлено та вилучено грошові кошти 1 610 гривень, котрі належать останньому.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області вилучені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні

17.12.2024 року ОСОБА_13 затримано та 18.12.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Тому, з метою подальшої можливої конфіскації майна як виду покарання у разі доведення винуватості ОСОБА_9 , слідчий просив накласти арешт на грошові кошти у сумах 1 610 гривень, котрі були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву, в котрій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження№0000303 від 26.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

17.12.2024 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , в ході котрого виявлено та вилучено грошові кошти 1 610 гривень.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області вилучені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

17.12.2024 року ОСОБА_13 затримано та 18.12.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2024 року відносно ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Статтею 131 КПК України визначено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи питання про арешт належних підозрюваному ОСОБА_13 грошових коштів у сумі 1 610 гривень, котрі були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , враховується, що санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, за котрою підозрюється останній, передбачено покарання із застосуванням конфіскації майна.

Тому, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання ОСОБА_14 винуватиму вчиненні інкримінованогойому кримінального правопорушення, вважаю за можливе накласти арешт на грошові кошти у сумі 1 610 гривень.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 26.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 1 610 гривень, котрі були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 і належать підозрюваному ОСОБА_9 .

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1