Справа № 504/674/25
Номер провадження 1-кс/504/133/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 рокус-ще Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_2 подане в межах кримінального провадження №0000014 від 15.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, про арешт майна,

встановив:

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області, ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000014 від 15.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, у провадженні сектору дізнання Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 15.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Так, 15.02.2025 року до ЧЧ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 15.02.2025 року біля 12:00 год. невідома особа незаконно проникла до території її приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході огляду місця події 15.02.2025 в період часу з 14:00 по 15:00 годин за адресою: АДРЕСА_1 , за дозволом та участю власниці ОСОБА_3 на території двору за вказаною адресою виявлено громадянина, який назвався як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без постійного місця мешкання, який перебував у дворі тримаючи в руках металеву арматуру, яка витягнута з одного боку у вигляді гачка та на грунті біля металевого контейнера пошкоджений навісний замок.

Металеву арматуру, яка витягнута з одного боку у вигляді гачка вилучено та упаковано до сейф-пакету WAR1779962, пошкоджений навісний замок вилучено та упаковано до сейф-пакету №2416225.

З показів потерпілої ОСОБА_3 встановлено, що 15.02.2025 біля 12:00 год. вона прийшла до дому де у своєму дворі побачила невідомого чоловіка який стояв у дворі з арматурою у руці, пошкоджений навісний замок, почала кричати на нього і її крики почула сусідка, яку потерпіла попросила викликати поліцію.

Таким чином, є розумні підстави вважати, що металева арматура, яка витягнута з одного боку у вигляді гачка упаковану до сейф-пакету WAR1779962, пошкоджений навісний замок упакований до сейф-пакету №2416225, що вилучені під час проведення огляду місця події від 15.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 є речовими доказами кримінального проступку, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна з метою, передбаченою п.п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_2 надав до суду заяву якою просивпроводити розгляд клопотання без її участі, підтримала подане клопотання.

Слідчий суддя вважає, що неявка слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні сектору дізнання Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 15.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

У ході огляду місця події 15.02.2025 в період часу з 14:00 по 15:00 годин за адресою: АДРЕСА_1 , за дозволом та участю власниці ОСОБА_3 на території двору за вказаною адресою виявлено громадянина, який назвався як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без постійного місця мешкання, який перебував у дворі тримаючи в руках металеву арматуру, яка витягнута з одного боку у вигляді гачка та на грунті біля металевого контейнера пошкоджений навісний замок.

Металеву арматуру, яка витягнута з одного боку у вигляді гачка вилучено та упаковано до сейф-пакету WAR1779962, пошкоджений навісний замок вилучено та упаковано до сейф-пакету №2416225.

Постановою від 16.01.2025(?) року уповноваженої особи на здійснення дізнання оперуповноваженої СКП ВП№3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні вилучені предмети в ході огляду, а саме Металеву арматуру, яка витягнута з одного боку у вигляді гачка вилучено та упаковано до сейф-пакету WAR1779962, пошкоджений навісний замок вилучено та упаковано до сейф-пакету №2416225 - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднано їх до матеріалів кримінального провадження .

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», приєднані до матеріалів кримінального провадження та перебуває у повному розпорядження дізнавачів сектору дізнання ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення прокурора або слідчого до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно постановленням слідчим суддею процесуального документа Ухвали Іменем України про накладення арешту на майно, яке не є таким.

Слід зазначити, що клопотання не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно, прокурор не обґрунтував існування конкретних обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, вилучені в ході огляду предмети на які просить накласти арешт прокурор, відповідно не придатні для подальшого використання та не підлягають поверненню жодній особі.

За вказаних обставин прокурором не обґрунтовано хто і яким чином може знищити, втратити, перетворити, відчужити тощо майно, якщо майно не арештувати.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В даному випадку ненакладення арешту на вилучені під час огляду місця події речі не порушує жодних прав, свобод чи інтересів жодної особи і жодним чином не перешкоджає кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке прокурор просить накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 169, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_2 подане в межах кримінального провадження №0000014 від 15.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1