Справа № 308/1594/21
У Х В А Л А

07 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого про проведення наступного судового засідання у режимі відеоконференції у кримінальному провадженні № 0000460, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веряця Виноградівського району, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, працюючого на посаді заступника завідувача відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів - завідувача сектору криміналістичного дослідження транспортних і реєстраційних документів, що їх супроводжують Закарпатського НДЕКЦ МВС України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24січня 2025 року захисник обвинуваченого подав клопотання, в якому просить надати обвинуваченому можливість брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів. Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений є інвалідом 3 групи та перебуває за межами України, де наразі лікується та офіційно працевлаштований.

Дослідивши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

За ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 336 КПК України, учасники кримінального провадження беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису, згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 336 КПК України, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною сьомою цієї статті. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням із судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення.

Таким чином, умовою для проведення відео конференції з відповідним учасником кримінального провадження є наявність у нього кваліфікованого електронного підпису, або повідомлення учасником адреси, з якої буде здійснюватись відеоконференція з метою виконання судом дій, визначених ч.ч. 7, 8 ст. 336 КПК України, а саме вручення пам`ятки про її процесуальні права, перевірки її документів, що посвідчують особу, та перебування поряд з нею до закінчення судового засідання.

Разом з цим, у клопотанні захисника обвинуваченого не зазначено про наявність в обвинуваченого кваліфікованого електронного підпису (тільки про наявність простого електронного).

Водночас, у клопотанні не зазначений населений пункт, країна, найближчий суд, юрисдикція якого поширюється на територію, з якої буде проведено відеоконференцію.

Відповідно до пункту 1 частини 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 138 КПК України, поважною причиною неприбуття особи на виклик є, зокрема, тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

З правом особи бути обізнаним про судовий виклик кореспондується безумовний обов`язок такої особи з`явитися до суду у визначені день та час.

У протилежному випадку, залежно від обставин справи, неприбуття особи на виклик може бути розцінене судом як переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та мати наслідком здійснення судом заходів процесуального примусу або, у відповідних випадках, суд буде зобов`язаний розпочати розгляд справи в порядку досудового розслідування або спеціального судового розгляду (in absentia).

І такі дії суду будуть відповідати вимогам рішень Європейського суду з прав людини «Лена Атанасова проти Болгарії» (Lena Atanasova v. Bulgaria, § 52) та «Сейдовіч проти Італії» (Sejdovic v. Italy, [ВП], §§ 86-87).

Відповідно до ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Таким чином, клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, але повинне містити докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК України. Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Відповідно до п.10 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток допускати участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Крім того, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому, треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків (п. 7 листа Верховного Суду № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану»).

У клопотанні зазначено, що обвинувачений перебуває на лікуванні, однак, жодних доказів наявності тяжкої хвороби, чи доказів перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, а також доказів неможливості тимчасово залишити цей заклад, клопотання не містить.

Таким чином, окрім незазначення відомостей про наявність у обвинуваченого кваліфікованого електронного підпису, у клопотанні не зазначено доказів неможливості з`явитися в судове засідання з причин, які згідно з ст. 138 КПК України, є поважними.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Разом з цим, у разі усунення недоліків, вказаних у даній ухвалі, сторона захисту не позбавлена можливості заявити повторно відповідне клопотання.

Керуючись ст.ст. 336, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1