Єдиний унікальний номер 722/160/25
Номер провадження 1-в/722/43/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Рибниця Республіки Молдова, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, про звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 року поштовим зв`язком, ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, у якому, посилаючись на вимоги Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, що набрав чинності 09.08.2024 року, а також на положення ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, просив звільнити його від відбування покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2023 року за яким він відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Представник виправної колонії та засуджений в судове засідання не з`явилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому:

-за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Сума завданої матеріальної шкоди за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року становить 655 гривень 00 копійок (епізод, вчинений 05.10.2019 року) та 712 гривень 00 копійок (епізод, вчинений 06.10.2019 року), за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2023 року 4616 гривень 30 копійок (епізод, вчинений 10.06.2022 року).

Вирок набрав законної сили 16.08.2023 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст. 58, ч.1 ст. 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Закон про кримінальну відповідальність, передбачає що в ч.1 ст. 5 скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Неоподаткований мінімум доходів громадян це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Як вбачається із мотивувальної частини вироку Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, яке мало місце 05.10.2019 року на суму 655,00 грн. та 06.10.2019 року на суму 712,00 гривень.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960,50 грн. (1921,00 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,50 грн. х 2 = 1921,00 грн.

Ураховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (05.10.2019 та 06.10.2019), кваліфікувалися б за ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Згідно мотивувальної частини вироку Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2023 року вбачається, що дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, яке мало місце 10.06.2022 року на 4616 грн 30 коп.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн. (2481,00 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн. х 2 = 2481,00 грн.

Відтак, загальна сума, викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та у задоволенні клопотання у цій частині слід відмовити.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність яких законом частково усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню шляхом звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за ч.2 ст.185 КК України, призначеного Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст.5,ч. 2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Рибниця Республіки Молдова, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, від подальшого відбування покарання за ч.2 ст.185 КК України, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Рибниця Республіки Молдова, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71,72 КК України на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1