Провадження №1-кп/523/342/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0002006 від 18.06.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березине, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 у грудні місяці 2019 року (точний час та дата не встановлено) у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, з проведенням незаконних операцій із використанням електронно-обчислюваної техніки, під приводом продажу несправжніх грошових купюр української гривні, використовуючи Інтернет мережу, а саме мессенджер «Телеграм» канал ІНФОРМАЦІЯ_2 та розрахункові рахунки: ТОВ «Контрактовий Дім» (ЕаsуРау) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , АТ «Юніверсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 .

Виконуючи задумане, ОСОБА_4 в Інтернет мережі за допомогою мобільного додатку «Телеграм» канал ІНФОРМАЦІЯ_2, з зареєстрованими обліковими записом « ІНФОРМАЦІЯ_3. », розмістив оголошення з продажу несправжніх грошових купюр гривні, заздалегідь не маючи на меті пересилати ошуканим громадянам замовлений товар.

Так, на початку червня 2020 року (точний час та дата не встановлено) оголошення ОСОБА_4 , побачив ОСОБА_6 , який проявив зацікавленість умовами, щодо придбання несправжніх грошових коштів для розігрування своїх знайомих як жарт, на загальну суму 350 гривень. Після чого ОСОБА_4 , в ході смс-переписки, через мобільний додаток «Телеграм», надав потерпілому неправдиву інформацію про наявність вищевказаних грошових одиниць, діючи умисно домовився про тестову партію в 1500 несправжніх грошових одиниць гривні за оплату у розмірі 350 гривень і повідомив йому про необхідність здійснення вказаної оплати на розрахунковий рахунок ТОВ «Контрактовий Дім» (ЕазуРау) № НОМЕР_2 . ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та впевненим у виконанні ОСОБА_4 , взятих на себе обов`язків щодо пересилання йому оговореного товару, 10.06.2020 року в якості оплати перерахував гроші в сумі 355 гривень на розрахунковий рахунок ТОВ «Контрактовий Дім» (ЕазуРау) № НОМЕР_2 , якими ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, на початку січня 2020 року (точну дату та час не встановлено) дане оголошення побачив ОСОБА_7 , який проявив зацікавленість умовами придбання несправжніх грошових коштів на загальну суму 2100 гривень для розігрування своїх знайомих як жарт.

Після чого ОСОБА_4 , в ході смс-переписки, через мобільний додаток «Телеграм», надав потерпілому неправдиву інформацію про наявність несправжніх грошових коштів ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, домовився про кінцеву вартість за 10000 несправжніх грошових одиниць гривні за 2100 гривень в якості оплати та повідомив про необхідність перерахування вказаної суми на розрахунковий рахунок ТОВ «Контрактовий Дім» (ЕазуРау) № НОМЕР_8 . ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та впевненим у виконанні ОСОБА_4 , взятих на себе обов`язків щодо пересилання йому вказаного оговореного товару, за допомогою платіжного терміналу 07.01.2020 року в якості повної оплати, перерахував гроші на рахунок ТОВ «Контрактовий Дім» (ЕазуРау) № НОМЕР_8 , грошові кошти в сумі 2100 гривень, якими ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, в середені лютого 2020 року (точну дату та час не встановлено) оголошення про продаж несправжніх грошових коштів побачив ОСОБА_8 , який проявив зацікавленість умовами, щодо придбання несправжніх грошових коштів, для розігрування своїх знайомих, як жарт, на загальну суму 505 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , в ході смс-переписки, через мобільний додаток «Телеграм», надав потерпілому неправдиву інформацію про наявність несправжніх грошових коштів ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, домовилась про кінцеву вартість у сумі 505 гривень за 2000 несправжніх грошових одиниць, в якості оплати та повідомив про необхідність перерахування вказаної суми на розрахунковий рахунок ТОВ «Контрактовий Дім» (ЕазуРау) № НОМЕР_8 . ОСОБА_9 , будучи введеним в оману та впевненим у виконанні, ОСОБА_4 , взятих на себе обов`язків щодо пересилання йому вказаного оговореного товару, за допомогою платіжного терміналу 19.01.2020 року в якості повної оплати перерахував гроші на рахунок ТОВ «Контрактовий Дім» (ЕазуРау) № НОМЕР_8 грошові кошти в сумі 505 гривень, якими ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: шахрайство, вчинене шляхом незаконних дій з використанням електронно-обчислювальної техніки;

Під час судового засідання 09.01.2025 року прокурором заявлено клопотання, щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, при цьому пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла та свою провину він не визнає.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Зазначене положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни «букви» закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Так, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було посилено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна та змінено поріг притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового Кодексу України (далі ПК України) для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст.190 КК України, ОСОБА_4 , вчинив у 2020 році.

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн, а 50% від його розміру становили 1051 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень КК України та Закону 3886-IX, на момент вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2102 грн.

Відповідно до обвинувачення, діями обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду потерпілим ОСОБА_10 на суму 355 гривень, ОСОБА_7 в розмірі до 1200 ( одна тисяча двісті) гривень та потерпілому ОСОБА_9 в розмірі 505 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Беручи до уваги прийняті законодавцем зміни, дії ОСОБА_4 , за епізодами шахрайства відносно зазначених вище потерпілих на сьогодні не є кримінально-караним діянням.

Згідно зі ст.147 Конституції України офіційне тлумачення законів України дає Конституційний Суд України.

Виходячи з положень рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року№ 1-зп/1997 щодо офіційного тлумачення ст. 58 Конституції України, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У абз. 3 п. 2, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини рішення, Конституційний Суд України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 року офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Пункт 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Аналогічна правова позиція також була викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23, а також Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21.

З урахуванням положень ст. 124 КПК України процесуальні витрати - відсутні.

Цивільні позови - відсутні.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст. ст. 350, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0002006 від 18.06.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Арешти накладені ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 07.09.2020 року, в рамках зазначеного кримінального провадження - скасувати. Вилучені предмети повернути власнику за належністю.

Копію ухвали направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за наявності в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1