Справа № 308/3160/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000088, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 січня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, -

В С ТА Н О В И В:

03.03.2025 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000088, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 січня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна

В обґрунтування клопотання зазначив, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_5 , розробив злочинну схему, відповідно до якої, він підшукує осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, після чого залучає інших осіб як виконавців, які у свою чергу діючи за вказівкою останнього підвозить до визначеного місця, після чого супроводжують до Державного кордону України та вказують місця перетину лінії Державного кордону України, за що ОСОБА_5 отримує грошову винагороду у розмірі 9 000 доларів США, частину з яких розподіляє між виконавцями, а решту залишає собі.

В свою чергу, ОСОБА_5 о 06:50 був викритий правоохоронними органами та затриманий за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 168/ 174, а ОСОБА_6 о 07:59 год. в Ужгородському районі, смт. Великий Березний, вул. Гагаріна, 2Г.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

02 березня 2025 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02 березня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02 березня 2025 року о 09:15 год. за адресою: АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події в ході якого слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив: автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упоковано до паперового конверту НПУ; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13», червоного кольору, в чохлі чорного кольору, Imei: НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1050182; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13PRO MAX», Imei: НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1049940.

02 березня 2025 року, вище вказані речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, якими в даному випадку є: автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упоковано до паперового конверту НПУ; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13», червоного кольору, в чохлі чорного кольору, Imei: НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1050182; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13PRO MAX», Imei: НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1049940.

Слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що вилучені у ході огляду місця події від 02.03.2025 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, просить слідчого суддю накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення огляду місця події від 02.03.2025, а саме: автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового конверту НПУ; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13», червоного кольору, в чохлі чорного кольору, Imei: НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1050182; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13PRO MAX», Imei: НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1049940 з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав клопотання, згідно якого розгляд справи просить провести без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити

Власник майна у судове засідання не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено у ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як встановлено у судовому засіданні, що слідчим відділення ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 січня 2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовку до вчинення кримінальних правопорушень.

З протоколу вручення грошових коштів від 16.02.2025 року вбачається, що старший оперуповноважений вручив громадянину ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 3000 тисячі доларів США, а саме 10 (десять купюр номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами, перелік яких міститься в даному протоколі.

З протоколу вручення грошових коштів від 17.02.2025 року вбачається, що старший оперуповноважений вручив громадянину ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1000 тисячу доларів США, а саме 30 (тридцять купюр номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами, перелік яких міститься в даному протоколі.

З протоколу огляду місця події вбачається, що 02 березня 2025 року о 09:15 год. за адресою: Ужгородський район, смт. Великий Березний, вул. Гагаріна, 2Г було проведено огляд місця події в ході якого слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив: автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упоковано до паперового конверту НПУ; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13», червоного кольору, в чохлі чорного кольору, Imei: НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1050182; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13PRO MAX», Imei: НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1049940.

Згідно постанови слідчого від 02 березня 2025 року вище вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З протоколу огляду предмету від 03.03.2025 вбачається, що старшим офіцером прикордонного оперативно- розшукового відділу ОСОБА_9 на підставі доручення слідчого було проведено огляд мобільного телефону марки «Iphone» моделі «Iphone 13», який був вилучений в ході ОМП 02.03.2025 у гр. ОСОБА_10

з протоколу огляду предмета від 04.03.2025 року вбачається, що старшим офіцером прикордонного оперативно- розшукового відділу ОСОБА_9 на підставі доручення слідчого 04.03.2025 року було проведено огляд мобільного телефону марки «Iphone» моделі «Iphone 13PRO MAX», який був вилучений в ході ОМП 02.03.2025 року у гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною третьою ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Згідно ч. 1 ст. 263 КПК зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (комплекс технічних засобів електронних комунікацій та споруд, призначених для надання електронних комунікаційних послуг) є різновидом втручання у приватне спілкування, що проводиться без відома осіб, які використовують засоби електронних комунікацій (телекомунікацій) для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можливо встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що виявлене та вилучене 02.03.2025 року в ході проведення огляду місця події, майно а саме: мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13», червоного кольору, в чохлі чорного кольору, Imei: НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1050182; мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13PRO MAX», Imei: НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1049940, є речовими доказами у даному кримінальному правопорушенні та зберегли на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання у цій частині з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого у частині накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , не містить виклад обставин на підтвердження того, що дане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

З системного аналізу наведених норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Однак, із тексту клопотання слідчого вбачається, що воно складається з викладення змісту фактичних обставин можливого кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування, та посилання на ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

Наведене у свою чергу ставить під сумнів доводи слідчого про достатність підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Вилучення такого майна є не припустимим та слідчим не доведено, що дане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, відповідно є недоведеним обґрунтування необхідності арешту вилученого майна в частині запобігання його знищенню, перетворенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування, тобто посилання прокурора на те, що вилучене майно може бути знаряддям злочину, та зберегти на собі сліди вчинення злочину, на переконання слідчого судді є припущенням сторони обвинувачення, не є співрозмірними із вимогами кримінально-процесуального законодавства, а тому в задоволені клопотання в цій частині слід відмовити.

Відтак, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 02.03.2025, а саме:

-мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13», червоного кольору, в чохлі чорного кольору, Imei: НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1050182;

-мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13PRO MAX», Imei: НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1049940.

Повернути тимчасово вилучене майно власнику майна ОСОБА_7 , яке було вилучено 02.03.2025 року, під час проведення огляду місця події, а саме:

- автомобіль марки «Мерседес», моделі «Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упоковано до паперового конверту НПУ;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1