Справа № 157/1892/24
Провадження №1-кс/157/34/25
УХВАЛА

13 січня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу підозрюваного ОСОБА_2 , подану у порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року за № 0000819 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Підозрюваний ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області із скаргою, в якій просить визнати незаконним його затримання 12 листопада 2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених у зазначеній скарзі, та витребувати матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 11 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. В обґрунтування скарги зазначає, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 11 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 263 КК України, і в якому він має статус підозрюваного. За наслідком його ознайомлення 07 січня 2025 року з матеріалами досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження вважає, що його затримання 12 листопада 2024 року не було законним, у зв`язку із чим подається ця скарга в порядку ст. 206 КПК України. Як убачається з долучених до цієї скарги документів слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 12 листопада 2024 року о 22 годині 23 хвилині у м. Камені-Каширському Волинської області по вул. Шевченка, 6, склав протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, про те, що фактично о 19 годині 47 хвилин 12 листопада у с. Мукошин Камінь-Каширського району Волинської області по вул. Поліська його було затримано на тій підставі, що нібито безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. При цьому у протоколі деталізовано ці відомості та додатково вказано, що 12 листопада 2024 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено чотири патрони до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39 мм, які він (нібито) незаконно придбав і зберігав без передбаченого законом дозволу. До того ж, 10 листопада 2024 року близько 21 години 50 хвилин (прим. - за два дні до його затримання) начебто він приїхав до магазину «У Надії», що по вул. Поліська, 93 у с. Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, на автомобілі марки «Renault» моделі «Тrаfіс» з д.н.з. НОМЕР_1 , з-під капоту якого дістав автомат конструкції Калашникова (АК-74) калібру 5,45x39 мм із заводським номером НОМЕР_2 , який за невстановлених обставин незаконно придбав та зберігав, однак будучи виявленим працівниками поліції, втік з місця пригоди, викинувши вказану зброю з рук. Таким чином, його було затримано за підозрою у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. Вважає, що слідством не було дотримано положень чинного процесуального законодавства при фактичному його затриманні та допущено наступні його порушення: 1) порушення п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки відсутньою є обов`язкова ознака для правової кваліфікації випадку як виняткового та такого, що дозволяло здійснити його затримання без ухвали слідчого судді, - безпосередність після вчинення злочину. Як убачається з матеріалів досудового розслідування подія кримінального правопорушення за першим епізодом, що йому інкримінується та за яким він фактично був затриманий, мала місце 10 листопада 2024 року близько 21 години 50 хвилин, однак саме фактичне його затримання відбулось лише 12 листопада 2024 року. Тобто, проміжок часу між подією правопорушення та його затриманням становить майже 2 доби, що вочевидь не може трактуватись «безпосередньо після вчинення злочину». При цьому, у протоколі затримання не значиться, що на його тілі чи одязі наявними є певні сліди, котрі б пов`язували його з розслідуваною подією за другим епізодом, а також про те, що на нього вказують очевидці розслідуваної за цим епізодом події, внаслідок чого вказана стороною обвинувачення підстава затримання з покликанням на п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України не є виправданою та належним чином доведеною до його відома. Більш того, як убачається з самого протоколу обшуку місця його проживання, вилучена камуфляжна кофта, у якій були виявлені набої, йому не належить, а слідство і досі не з`ясувало, хто є її власником, і жодних доказів її взаємозв`язку з ним не здобуло, що повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, на витребуванні та дослідженні яких він наполягатиме під час вирішення цієї скарги. Подане 09 січня 2025 року його захисником клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи задля встановлення наявності та подальшої ідентифікації біологічних слідів на цих набоях, слідчий в цілому проігнорував, хоча впевнений, що за наслідком цієї експертизи було б достовірно встановлено факт неналежності вилучених боєприпасів йому (на них не може бути жодного його біологічного сліду). У зв`язку із цим доречно згадати рішення Європейського суду з прав людини від 23 травня 2024 року (CASE OF RYTIKOV v. UKRAINE (справа «Ритіков проти України»), заява № 52855/19), згідно із яким протокол затримання особи повинен містити підстави для такого затримання. Це особливо актуально в обставинах цієї справи, в якій положення ч. 1 ст. 208 КПК було лише згадано (пункт 8 цього рішення), тоді як ні протокол затримання, ні протокол обшуку не містили жодної конкретної інформації і не спиралися на жодні конкретні обставини, які б пояснювали, який злочин вчинив заявник перед затриманням або які ознаки явно вказували на те, що він щойно вчинив злочин. Таким чином, не можна стверджувати, що органи влади зіткнулися з невідкладною ситуацією, яка підпадає під один з винятків, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, таких як, наприклад, затримання особи на місці злочину (flagrante delicto) (пункт 27 рішення), у зв`язку із чим ЄСПЛ констатував порушення пункту 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція). Абсолютно аналогічні порушення мали місце і в кримінальному провадженні відносно нього, оскільки затримання відбулось за відсутності попереднього дозволу суду та за відсутності жодної законної підстави для його здійснення, а в самому протоколі затримання слідчим не було чітко відображено, яка саме з виняткових підстав слугувала передумовою його затримання та в чому така конкретно полягала; 2) порушення ч. 2 ст. 5 Конвенції, оскільки слідчий не довів до його відома законних та обґрунтованих підстав затримання; 3) порушення п. «с» ч. 3 ст. 5 Конвенції, оскільки не було забезпечено участі його захисника за договором - ОСОБА_4 , щодо якого зазначено у самому протоколі затримання, а сторона обвинувачення не має у своєму володінні жодного доказу на підтвердження вжиття слідством заходів, спрямованих на повідомлення адвоката про затримання його клієнта. У такий спосіб слідчий порушив і положення ст.ст. 59, 63 Конституції України, та ст.ст. 20, 22, 213 КПК України; 4) порушення ч. 1 ст. 213 КПК України, оскільки слідством не було забезпечено йому можливості повідомити про своє затримання адвоката за договором - ОСОБА_4 , відповідні відомості в протоколі не значаться.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право, поряд з іншим, вимагати перевірки обґрунтованості затримання; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З урахуванням зазначених положень закону не вбачаю підстав для повернення скарги чи відмови у відкриті провадженні.

Таким чином, необхідно відкрити провадження за скаргою та призначити її до розгляду у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306 Кримінального процесуального кодексу України, -

постановив:

Відкрити провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_2 , подану у порядку ст. 206 КПК України, на незаконне законне затримання, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року за № 0000819 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Справу за скаргою призначити до розгляду на 17 годину 00 хвилин 13 січня 2025 року.

Витребувати із СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області для дослідження у судовому засіданні матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року за № 0000819 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1