Справа № 461/3143/25
Провадження № 1-кс/461/2450/25
УХВАЛА

17.04.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу УСБ України у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000113 від 15.04.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що 15.04.2025 громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 намагалась перемістити через митний кордон України, приховуючи від митного контролю речовину рослинного походження темно зеленого кольору, специфічного запаху ймовірно (Канабіс), вагою брутто 19.00 грам.

15.05.2025 на території пункту автомобільного пропуску МП «Рава-Руська» Львівської митниці проведено огляд місця події в ході якого у присутності усіх учасників слідчої (розшукової) дії додатково встановлено обставини виявлення заборонених в обігу речовин та з`ясовано, що: 15.04.2025 року близько 01 год. 31 хв. в зону митного контролю п/п «Рава-Руська Хребенне» м/п «Рава-Руська» Львівської митниці в напрямку виїзд з Україну в Республіку Польща, смугою руху «червоний коридор» прибув автобус марки «PLAXTON» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому у якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 24.07.2018.

До митного контролю громадянка України ОСОБА_4 подала митну декларацію, в якій вказала про наявність особистих речей. Під час усного опитування по пунктах митної декларації остання відповіла, що все вказано. Під час митного контролю особистих речей громадянки, було виявлено речовину рослинного походження темно зеленого кольору, специфічного запаху ймовірно (Канабіс), яка містилася в середині поліетиленового прозорого пакету який знаходився в пакеті жовто-зеленого кольору з написом «Юджіка Льодяники», який знаходився в боковій кишені дорожньої сумки, яка була закрита блискавкою і прикрита особистими речами громадянки. Виявлена речовина в митній декларації не вказана, до усного опитування не заявлялася, до митного контролю не пред`являлася і переміщувалася з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способу що утруднює виявлення предметів.

Зі слів ОСОБА_5 виявлена речовина є Канабісом, який вона виростила сама для власного вживання неподалік від свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення огляду місця події, за допомогою електронних ваг "Capacity", проведено зважування вказаного пакету з речовиною та встановлено наступну вагу брутто 19,00 грам.

Після цього, виявлену речовину рослинного походження темно зеленого кольору, специфічного запаху ймовірно (Канабіс), вагою брутто 19.00 грам, яка разом із поліетиленовим прозорим пакетом, пакетом жовто-зеленого кольору з написом «Юджіка Льодяники» поміщено в поліетиленовий сейф-пакет №1, що опечатаний наліпкою із печаткою для пакетів №25, скріпленою підписами учасників.

15.04.2025 вилучені під час огляду місця події вищевказані предмети та речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000113.

Слідчий зазначає, що оскільки вказане майно, було визнано речовим доказом, то накладення на нього арешту являється обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна. Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000113 від 15.04.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаного в клопотанні речового доказу для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що вказаний в клопотанні предмет, схожий на димову гранату відповідає критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також може мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою її збереження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, вилученими в ході огляду місця події речима та предметами, з метою запобігання їхньому зникненню, пошкодженню чи відчуженню. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права розпорядження та користування, на вилучені в ході проведення огляду місця події, предмети та речовину рослинного походження темно зеленого кольору, специфічного запаху, разом із поліетиленовим прозорим пакетом в який вона поміщена та пакетом жовто-зеленого кольору з написом «Юджіка Льодяники».

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчих які перебувають у групі слідчих у вказаному кримінальному провадженні,

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1