ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/477/25

19 березня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головин, Рівненського (колишнього Костопільського) району, Рівненської області, незареєстрованого, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, немаючого судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України;

за участю сторін кримінального провадженння:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , 11.01.2025 о 19 год. 30 хв. перебуваючи на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_2 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесної суперечки, наніс своєму брату ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки по обличчю, а саме по правій частині лоба, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження рани та садна чола, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ці дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченний ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинувачені визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому.

Суд, з`ясувавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 11.01.2025 року о 19 год. 30 хв., на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_2 , умисно наніс легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасник розлад здоровя потерпілому ОСОБА_5 , тому ці його дії суд, кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому та актичне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Санкція ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 , виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку відносить те, що обвинувачений на диспансерному нагляді у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_3 обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність обтяжуючої обставини, з урахуванням особи винного, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, суд вважає за необхідне, обрати обвинуваченому покарання, із передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Запобіжний захід - відсутній.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1