УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність першого заступника начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій у визначений КПК України строк, -

в с т а н о в и в:

23 квітня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, просив визнати протизаконним знищення першим заступником начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 резонансних документів, долучених до заяви ОСОБА_2 від 07 квітня 2025 року, шляхом скерування неналежному суб`єкту Державному бюро розслідувань; зобов`язати першого заступника начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 витребувати з Державного бюро розслідувань заяву ОСОБА_2 від 07 квітня 2025 року та направити особисто в.о. Генерального прокурора ОСОБА_5 для виконання вимог ст. 480-1 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, 08 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 111, 256, 366, 442, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 364 КК України.

При цьому, згідно відповіді першого заступника начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 № 6/2-2589 від 09 квітня 2025 року, заява ОСОБА_2 від 07 квітня 2025 року № 970/2 і № 971 направлена до Державного бюро розслідувань для розгляду.

Водночас, листом заступника керівника Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 № 1170зкп/10-2-04-01-4684/25 від 08 квітня 2025 року, заяву ОСОБА_2 від 07 квітня 2025 року направлено до Офісу Генерального прокурора для розгляду, на виконання вимог ч. 1 ст. 480-1 КПК України.

Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положенням ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавача, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, діючим кримінальним процесуальним законом України не передбачено можливості оскарження учасниками кримінального провадження дій слідчого, які полягають у направленні заяви про вчинення кримінальних правопорушень неналежному суб`єкту.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином враховуючи те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений положенням ч. 1 ст. 303 КПК України, є вичерпним, а скарга ОСОБА_2 подана до суду на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність першого заступника начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій у визначений КПК України строк.

Керуючись ст.ст. 3, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність першого заступника начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій у визначений КПК України строк.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1