Єдиний унікальний номер 725/801/25
Номер провадження 1-кп/725/29/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому в залі суду м. Чернівці в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000661 від 12.10.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частин НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №152-Р від 02.06.2023 року №152-Р, призначено на посаду водія 2 мотопіхотного батальйону 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення як такого, що з 02.06.2024 року прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на даний час.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід прийти до висновку, що солдат ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану.

Поряд із цим встановлено, що солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 05.09.2023 року о 08 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 та вибув до місця свого проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 28.01.2025 року.

28.01.2025 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , що стало наслідком припинення подальшого ухилення ним від військової служби без поважних причин.

Таким чином, солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді водія 2 мотопіхотного батальйону 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України»,п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 05.09.2023 року о 08 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 та вибув до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 28.01.2025 року.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , однак в подальшому повернувся добровільно до місця служби та бажає продовжити проходження військової служби. Крім того, з урахуванням бажання повернутися до військової служби, обвинувачений просив закрити провадження по справі та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, зазначив, що заперечень проти його задоволення не має.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно із ч.2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

При цьому, частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 року « Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 року «Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію».

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) №40 від 8 лютого 2025 року солдата ОСОБА_4 , зараховано на продовольче забезпечення та тимчасовий облік до військової частини НОМЕР_2 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений добровільно звернувся із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, а також наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

До клопотання додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України з підстав визначених ч.5 ст. 401 КК України та письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 від 08.02.2025 року на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України солдату ОСОБА_4 .

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виявив бажання повернутися до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби (письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 ), суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно положення ч.2 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 401 ч.5, 407 ч.5 КК України, ст. ст. 284-286,288, ч.3 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, - для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_5 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000661 від 12.10.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневого районного суду м. Чернівці протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1