КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/831/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023 року на криптовалютні активи, із забороною користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблоковано увесь функціонал, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам до судових рішень, передбачених ст. 370 КПК України, оскільки є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі представник посилається на відсутність постанови про визнання речовим доказом предмета арешту, що належить ОСОБА_6 .

Стверджує, що сам факт набуття майна, яким є криптовалютний гаманець ОСОБА_6 , процесуального статусу речового доказу, згідно постанови прокурора від 15.08.2024 року, не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст. 98 КПК України критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Також представник зазначає, що відсутня судово-економічна експертиза, яка підтверджує що саме кошти, отримані на криптовалютний гаманець ОСОБА_6 були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом.

Апелянт звертає увагу на те, що рапорт оперативних працівників Департаменту кіберполіції НПУ, на який сторона обвинувачення посилається як на доказ можливої легалізації коштів, отриманих кримінально протиправним шляхом, не може вважатися належним доказом відповідно до статей 84 та 91 КПК України. Так само і допит оперативного працівника цього підрозділу як свідка не відповідає вимогам частини 1 статті 65 КПК України.

Як на підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, адвокат посилається на те, що під час судового розгляду скаржник не був присутній та не повідомлявся про розгляд даного клопотання, адвокатом апелянта було отримано оскаржувану ухвалу слідчого судді 06.12.2024 року в приміщенні суду, тому кінцевим строком на апеляційне оскарження, з урахуванням ч. 7 ст. 115 КПК України є 11.12.2024 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 року у справі № 760/12179/16-к, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без виклику та за відсутності власника майна і його представника.

З матеріалів справи вбачається, що представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , з апеляційною скаргою звернувся 11.12.2024 року.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що з оскаржуваною ухвалою представник апелянта ознайомився 06.12.2024 року та в цей же день отримав копію оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Разом з тим, відомостей про отримання копії оскаржуваної ухвали власником майна чи його представником матеріали провадження не містять.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи представника власника майна про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 15.08.2024 року криптовалютні гаманці User ID 16292250, User ID 163212525, User ID 329071404, User ID 161170530, User ID 108200279, User ID 15776170, User ID 395722809, User ID 109452339, User ID 23898857, User ID 487505056, User ID 37838001, User ID 129003914 та User ID 372980639, які обслуговуються криптобіржою Binance (Nest Services Limited), визнано речовими доказами, оскільки вони були засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегли відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які знаходяться на вказаних криптовалютних гаманцях, могли були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом.

09.09.2024 року (клопотання датоване 26.08.2024 року) прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, у якому просив накласти арешт у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023 року на криптовалютні активи, із забороною користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблокувати увесь функціонал, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: House of Francis, Room 303, Ile Du Port, Mahe, Seychelles.

Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилався на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що в період з липня 2023 року по теперішній час, на території України діє злочинна група з ознаками організованості, до складу якої входять мешканці Тернопільської області та м. Києва, учасники якої до своїх злочинних планів залучили службових осіб ТОВ «Нова Пошта» та під приводом закупівлі та реалізації квадрокоптерів, шахрайським шляхом, зловживаючи своїм службовим становищем в умовах воєнного стану заволоділи грошовими коштами потерпілих в особливо великих розмірах.

Зокрема, 18.10.2023 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вступивши у злочинну змову, діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, умисно, з метою особистого збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, розробили злочинний план, який полягав у розтраті майна, яке було ввірене ТОВ «Нова Пошта» та фактично знаходилося у відділенні № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль за адресою: м. Тернопіль, вул. Збаразька, 29А, прим. 47 та перебувало у їх віданні.

Так, ОСОБА_11 зобов`язувався знайти осіб, які були готові відправити йому на надані ним дані поштовим зв`язком на відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль квадрокоптери (дрони) із формою розрахунку - накладений платіж.

Далі, після знаходження таких відправників, здійснення ними відправлення, ОСОБА_11 здійснював передачу відомостей про відправку ОСОБА_10 , який брав на себе обов`язок проконтролювати факт прибуття відправлення, його подальшого розміщення на стелажах складського приміщення відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль.

Після надходження відправлень до відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи всупереч Публічного договору та посадових інструкцій, не отримавши від одержувача оплату за майно та послуги з доставки, здійснювали відкриття відправлень, діставали з них квадрокоптери (дрони) та переупаковували їх у нові фірмові картонні коробки, тобто здійснювали розтрату майна, яке перебувало у їх віданні.

Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на виконання вказівок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчиняли дії, які спрямовані на розтрату майна, яке було ввірене ТОВ «Нова Пошта» та перебувало у їх віданні.

Так, у період з 19.10.2023 року по 01.11.2023 рік ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з керівником відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль ОСОБА_10 , фахівцями (операторами) ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які являються матеріально відповідальними особами, та спільно з групою інших невстановлених слідством осіб, всупереч Публічного договору та посадових інструкцій, не отримавши оплати від одержувачів за наступними відправленнями: 9337, 7731, 9289, 9263, 1568, 8914, 9223, 9937, 4394, 0238, 2166, 2752, 7281, 5915, 2943, 7259, 7621, 0757, 3611, 2714, 4583, 3422, 4991, 8158, 0986, 6854, здійснили переупакування майна, яке в них знаходилося, а саме квадрокоптерів, та передали їх на користь третіх осіб, тим самим завдали збитків ТОВ «Нова Пошта», як експедитору, який несе відповідальність перед замовниками за забезпечення збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг з перевезення.

З метою маскування протиправної діяльності учасників злочинної групи, з ознаками організованості, введення потенціальних потерпілих в оману, а також подальшої легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_11 залучив до свого злочинного плану активного учасника групи ОСОБА_14 , якому наказав зареєструвати суб`єкт господарської діяльності, а саме ФОП « ОСОБА_14 », банківські рахунки якого використовуються для отримання грошових коштів від потерпілих внаслідок шахрайських дій.

В подальшому, в ході аналізу безготівкових операцій по банківським рахункам ФОП « ОСОБА_14 » встановлено, що ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , який теж є активним учасником групи з метою легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом протягом 2023 року здійснили переказ грошових коштів в сумі понад 1 486 000 грн. на банківські рахунки ФОП « ОСОБА_15 ».

Одночасно з цим, з банківських рахунків ФОП « ОСОБА_14 » переведено частину грошових коштів на особисті рахунки учасників злочинної групи, а саме:

- на рахунок ОСОБА_11 - 1 371 000 гривень;

- на особистий рахунок ОСОБА_14 - 1 992 249 гривень.

Крім того, встановлено, що у своїй злочинній діяльності ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ряд інших невстановлених на даний час осіб, з метою маскування походження грошових коштів, які отримувалися шахрайським шляхом використовували також крипто гаманці фактично підконтрольних осіб та інших учасників злочинної групи, яких залучали до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

У відповідності до показів свідків та інших матеріалів, зібраних ДКП НП України на виконання доручень слідчого у порядку ст. 40 КПК України, встановлено, що з метою легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_15 отримував кошти у криптовалюті USDT на ряд електронних гаманців, серед яких і електронний гаманець TTMLZDFjoAZsKKRhocC8DbqU2TKKqqMT3H, який обслуговується біржою «Binance».

В подальшому, від оперуповноважених ДКП НП України отримано аналітичне дослідження вказаного гаманця та достовірно встановлено ряд осіб, які отримували від ОСОБА_15 кошти у криптовалюті з метою подальшої легалізації, зокрема кошти виводилися на наступні криптовалютні гаманці: User ID 16292250, User ID НОМЕР_2 , User ID 329071404, User ID 161170530, User ID 108200279, User ID 15776170, User ID 395722809, User ID 109452339, User ID 23898857, User ID 487505056, User ID 37838001, User ID 129003914, User ID 372980639.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що слідчими ГСУ НПУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0003834 за фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами фізичних та юридичних осіб в особливо великих розмірах, серед яких є волонтери та громадські організації, військовослужбовці та товариства, організованою групою, на чолі якої стоїть ОСОБА_11 , з використанням ряду криптовалютних гаманців.

Враховуючи вище викладене, наявні достатні підстави вважати, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пособником вищеописаної організованої групи.

Прокурор зазначав, що таким чином, у ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів та встановлені вагомі обставини, які свідчать, що криптовалютий гаманець НОМЕР_1 , який обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 та віртуальні активи, що розміщені на ньому, отримані злочинним шляхом.

Постановою слідчого від 15.08.2024 року криптовалютні гаманці User ID 16292250, User ID 163212525, User ID 329071404, User ID 161170530, User ID 108200279, User ID 15776170, User ID 395722809, User ID 109452339, User ID 23898857, User ID 487505056, User ID 37838001, User ID 129003914 та User ID 372980639, які обслуговуються криптобіржою Binance (Nest Services Limited) визнано речовими доказами, оскільки вони були засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегли відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які знаходяться на вказаних криптовалютних гаманцях, оскільки вони могли були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом.

У клопотанні прокурор зазначив, що метою арешту віртуальних рахунків, які знаходяться на криптовалютних гаманцях, є забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки вони перебувають у розпорядженні осіб, причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення та існує реальна загроза їх переховування від слідства з метою унеможливлення встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищезазначеного майна неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023 року на криптовалютні активи, із забороною користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблоковано увесь функціонал, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited) зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи дане клопотання, подане в межах кримінального провадження №0002620 від 06.11.2023 року, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

На переконання колегії суддів, задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки вказане майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 15.08.2024 року.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на криптовалютні активи, із забороною користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблокувати увесь функціонал, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження № 0002620 від 06.11.2023 року, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто його власник, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на криптовалютні активи, із забороною користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та блокуванням усього функціоналу, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited) зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане чи знищене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на криптовалютні активи, розміщені на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Беззаперечних доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 190 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку про те, що майно, а саме криптовалютні активи, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно могли були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом, а також, воно може мати суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження і прийняття процесуального рішення в ньому, що згідно ч. 3 ст.170 КПК України дає підстави для його арешту, як речового доказу, з метою збереження.

Таким чином доводи апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, не дослідив та не взяв до уваги ту обставину, що відсутня судово-економічна експертиза, яка підтверджує що саме кошти, отримані на криптовалютний гаманець ОСОБА_6 , були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом, та про те, що рапорт і допит оперативних працівників Департаменту кіберполіції НПУ, на який сторона обвинувачення посилається як на доказ можливої легалізації коштів, отриманих кримінально протиправним шляхом, не може вважатися належним доказом відповідно до статей 84 та 91 КПК України, є передчасними та такими, що не є предметом оцінки слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Досудове розслідування на даний час ще триває і ці обставини також підлягають перевірці при його проведенні, тому в такому випадку, вбачається за можливе застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Твердження апелянта про те, що сам факт набуття майна, яким є криптовалютний гаманець ОСОБА_6 , процесуального статусу речового доказу, згідно постанови прокурора від 15.08.2024 року, не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст. 98 КПК України критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна, колегія суддів не бере до уваги, позаяк ці доводи обґрунтованості висновків слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна не спростовують, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Прокурором при розгляді клопотання було доведено, що майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та є речовим доказом, оскільки може бути предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом, відтак, висновок слідчого судді про накладення арешту на дане майно відповідає вимогам кримінального процесуального закону та прав ОСОБА_6 , як власника арештованого майна, не порушує.

Колегія суддів відхиляє також доводи апелянта про відсутність постанови про визнання речовим доказом предмета арешту, що належить ОСОБА_6 , так як прокурором під час апеляційного розгляду справи надано вказану постанову слідчого, яка містить посилання на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, посилання на те, що криптовалютні гаманці були засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегли відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а віртуальні активи, які знаходяться на криптовалютних гаманцях, могли були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом.

Порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України колегією судів не встановлено. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4