ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000201 від 31.08.2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євсуг Біловодського району Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України і за їх вчинення призначено йому покарання: - за ч. 3 ст. 369 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) роки без конфіскації майна; - за ч. 1 ст. 332 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначено остаточне ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 104 000 (сто чотири тисячі) грн визначено повернути ОСОБА_9 (т. 2, а. к. п. 41).

ЄУНСС: 714/1508/22 Суддя-доповідач у 1-ій інстанції: ОСОБА_10

НП: 11-кп/822/81/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

В строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено зарахувати строк його тримання під вартою - з 09.09.2022 року по 15.09.2022 року (т. 2, а. к. п. 37-40).

Ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15.09.2022 року про арешт майна - скасовано (т. 1, а. к. п. 161-162).

Ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15.09.2022 року про арешт майна - скасовано (т. 2 а. к. п. 25-26).

Грошові кошти в сумі 700 Лей номіналом 164G1726095, 071С2353920, 216М3051414, 065D1249602, 215N0165759, 211К2071288, 191J5852978, 161В9478929, які зберігаються в Чернівецькій філії АТ «Ощадбанк» - визначено повернути ОСОБА_7 .

Грошові кошти в сумі 70 498,00 (сімдесят тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн, які зберігаються в Чернівецькій філії АТ «Ощадбанк» - визначено конфіскувати в дохід держави.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, вчинив умисні кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 74-ос від 06.03.2022 ОСОБА_11 призначено на посаду помічника начальника відділу - начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, де він проходить військову службу по даний час.

Відповідно до Положення про відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) є підрозділом НОМЕР_1 прикордонного загону, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України; виявляє та припиняє правопорушення, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.

Основними функціями ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є: охорона державного кордону України на суші з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; координація діяльності підрозділів військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму.

Згідно Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19.10.2015 року, під час виконання завдань прикордонні наряди мають право: перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в`їзду в Україну або виїзду з України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати; самостійно, а в разі перебування транспортних засобів, товарів та інших предметів, що переміщуються через державний кордон України, під митним контролем - разом з компетентними органами проводити відповідно до законодавства огляд, у разі потреби - і супроводження зазначених транспортних засобів, товарів та предметів; вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України; здійснювати адміністративне затримання осіб на підставах і на строки, визначені законами; здійснювати на підставах та в порядку, установлених законами, особистий огляд затриманих, а також оглядати і в разі потреби вилучати речі, що можуть бути речовими доказами або заподіяти шкоду здоров`ю людей; зупиняти та оглядати в межах прикордонної смуги, контрольованих прикордонних районів самостійно, а за їх межами - разом з посадовими особами органів внутрішніх справ транспортні засоби, а також перевіряти документи, що посвідчують особу водія та пасажирів; у взаємодії з посадовими особами компетентних органів вилучати вантажі, стосовно яких законодавством встановлено заборони і обмеження щодо переміщення їх через державний кордон України, та передавати їх за призначенням у встановленому порядку, тощо.

ОСОБА_11 будучи помічником начальника відділу - начальником відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України та виконуючи обов`язки на охорону Державного кордону України в межах території ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , являвся службовою особою та займав відповідальне становище, оскільки був наділеним організаційно - розпорядчими обов`язками відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Закону України «Про державний кордон України», «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261, Посадової інструкції помічника начальника відділу - начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону.

Таким чином, ОСОБА_11 будучи начальником структурного підрозділу органу державної влади ДПС України, у відповідності до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України являвся службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ та від 12 серпня № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2500-ІХ, було введено на території України воєнний стан, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, будучи військовозобов`язаним, на виконання раніше розробленого ним плану щодо незаконного перетину державного кордону України, 26.08.2022 біля 19:00 год, маючи на меті налагодження незаконної співпраці із ОСОБА_11 зустрілись з останнім біля Герцаївської ЦРЛ, що в м. Герца по вул. Центральна, 25. Під час зустрічі ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_11 із пропозицією сприяння в його незаконному переміщенні через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску та його сина на ім`я ОСОБА_12 за грошову винагороду в розмірі 1 000 Євро.

В подальшому, 30.08.2022 року біля 17:00 год, ОСОБА_7 на виконання раніше розробленого ним плану, маючи на меті налагодження незаконної співпраці із ОСОБА_11 знову зустрілись з останнім біля Герцаївської ЦРЛ, що в м. Герца по вул. Центральна, 25. Під час зустрічі ОСОБА_7 в черговий раз звернувся до ОСОБА_11 із пропозицією сприяння в його незаконному переміщенні через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску та його сина на ім`я ОСОБА_12 за грошову винагороду в розмірі 1 000 Євро.

В подальшому, 02.09.2020 року біля 13:00 год, ОСОБА_7 на виконання раніше розробленого ним плану, маючи на меті налагодження незаконної співпраці із ОСОБА_11 знову зустрілись з останнім на окраїні м. Герца. Під час зустрічі ОСОБА_7 в черговий раз звернувся до ОСОБА_11 із пропозицією надання неправомірної вигоди в розмірі 70 000 грн. за сприяння в його незаконному переміщенні через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску та його сина на ім`я ОСОБА_12 .

В подальшому, 06.09.2022 року близько 13:40 год. ОСОБА_7 на виконання раніше обумовленого плану під час особистої зустрічі із ОСОБА_11 , що відбулась на території Герцаївської ЦРЛ по вул. Центральна, 25 в м. Герца, діючи в підтвердження своїх дійсних намірів направлених на надання неправомірної вигоди ОСОБА_11 , наказав своєму синові ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який не був обізнаний про злочинні наміри свого батька, переказати в якості неправомірної вигоди на карткових рахунок ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 70 000 гривень за сприяння в незаконному перетині державного кордону України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску.

В подальшому, 06.09.2022 року ОСОБА_13 діючи відповідно до вказівки свого батька ОСОБА_7 та не будучи обізнаним про його злочинні наміри, знаходячись в автомобілі марки «Suzuki» сірого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 переказав зі свого карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» через додаток «Приват24» трьома платежами грошові кошти на загальну суму 70 4984),00 грн. на картковий рахунок ОСОБА_11 , відкритого в AT «Універсалбанк», а саме: о 13:35 год переказав грошові кошти в сумі 29 999,00 грн, о 13:37 год. грошові кошти в сумі 29 999,00 грн- та о 13:38 год грошові кошти в сумі 10 500,00 грн, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Крім того, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ та від 12 серпня № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2500-ІХ, було введено на території України воєнний стан, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно вчинив злочин, пов`язаний із організацією незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Так, ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним, з метою реалізації свого злочинного умислу та діючи у відповідності до раніше розробленого ним плану щодо організації незаконного перетину державного кордону України для свого сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 через державний кордон України, в період з 26.08.2022 року по 06.09.2022 року підшукав особу, яка добре орієнтується на місцевості в прикордонній зоні Чернівецького району Чернівецької області, тобто в місці - лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія, а саме помічника начальника відділу - начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_11 .

З цією метою, 26.08.2022 року, 30.08.2022 року та 02.09.2022 року, ОСОБА_7 маючи на меті налагодження незаконної співпраці із ОСОБА_11 зустрічалися з останнім в адміністративних межах м. Герца. Під час зустрічі ОСОБА_7 звертався до ОСОБА_11 із пропозицією сприяння в незаконному переміщенні через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску його сина на ім`я ОСОБА_12 за грошову винагороду.

В подальшому, 06.09.2022 року близько 13:40 хв. ОСОБА_7 на виконання раніше обумовленого плану під час особистої зустрічі із ОСОБА_11 , що відбулась на території Герцаївської ЦРЛ по вул. Центральна, 25 в м. Герца, діючи в підтвердження своїх дійсних намірів направлених на організацію незаконного переправлення для свого сина через державний кордон України, наказав своєму синові ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який не був обізнаний про злочинні наміри свого батька, переказати в якості винагороди на картковий рахунок ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 70 000 гривень за сприяння в незаконному перетині державного кордону України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску.

В подальшому, 06.09.2022 року ОСОБА_13 діючи відповідно до вказівки свого батька ОСОБА_7 та не будучи обізнаним про його злочинні наміри, знаходячись в автомобілі марки «Suzuki» сірого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 переказав зі свого карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» через додаток «Приват24» трьома платежами грошові кошти на загальну суму 70 498,00 грн на картковий рахунок ОСОБА_11 , відкритого в AT «Універсалбанк», а саме: о 13:35 год переказав грошові кошти в сумі 29 999,00 грн, о 13:37 год грошові кошти в сумі 29 999,00 грн та о 13:38 год грошові кошти в сумі 10 500,00 грн, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, а саме організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, із змісту якої вбачається, що останній просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із не встановленням достатності доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, хоча б неналежні чи недопустимі в тому числі докази отримані під час проведення негласних слідчих дій, які містяться у матеріалах справи та були досліджені судом, які б підтверджували обставини викладені свідком ОСОБА_11 та на підставі яких можна б було стверджувати про те, що ОСОБА_7 було відомо про те, що ОСОБА_11 є будь-якою посадовою особою, а тим більше посадовою особою, яка займає відповідальне становище, а тому на думку захисника в діях його підзахисного відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Зазначає, що виходячи із досліджених доказів в їх сукупності та після допиту свідка та самого обвинуваченого, вважає, що ОСОБА_7 підлягає виправданню у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно вважає доведеними обставини викладені у обвинувальному акті щодо скоєння ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, зокрема організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 не міг в будь-який спосіб здійснити організацію переправлення особи через кордон та докази здійснення ним такої організації у матеріалах кримінального провадження відсутні. При цьому, на думку захисника, матеріалами справи не підтверджено в який спосіб він збирався здійснити переправлення осіб через кордон.

Вказує, що жодну особу, яку нібито його підзахисний намагався незаконно переправити через державний кордон України, до адміністративної відповідальності не притягнуто та відсутні будь-які дані, щодо складання навіть протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-1 КУпАП.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її з підстав, у ній зазначених, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти апеляційної скарги, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приписами ч. 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимоги до мотивування судових рішень засновані на положеннях ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Питання про те, чи виконав суд свій обов`язок, може бути визначено тільки з урахуванням конкретних обставин справи. Зважаючи на позиції ЄСПЛ про неможливість тлумачення п. 1 ст. 6 цієї Конвенції як такого, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень (справа «Салов проти України»), у цьому кримінальному провадженні такі стандарти дотримано.

Також, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами попередніх інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України за обставин, наведених у вироку.

В судових засіданнях районного суду обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не визнав, та пояснив, що він разом із своєю сім`єю, а саме дружиною ОСОБА_14 та сином ОСОБА_13 проживав у АДРЕСА_1 , однак у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації та обстрілами міста, змушені були тікати на захід України. Він поселився у АДРЕСА_2 , що підтверджується заявою ОСОБА_15 від 08.09.2022 року. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я дружини ОСОБА_14 , вона виїхала за межі території України, зокрема до Республіки Молдова, м. Кишинів де після обстеження їй повідомили про необхідність проведення хірургічного втручання, про що в подальшому в телефонній розмові вона розповіла чоловіку. Розуміючи, що дружина перебуває у м. Кишиневі одна, без будь-якої підтримки, він вирішив поїхати до неї, проте розумів, що відносно чоловіків віком від 18 до 60 років діють обмеження на виїзд за кордон. В подальшому, за допомогою мобільного застосунку «Телеграм» йому надали номер телефону до чоловіка на ім`я ОСОБА_16 , як в подальшому стало відомо це був ОСОБА_11 . Номером телефону ОСОБА_17 » невідомий чоловік, який з його слів перебував у Румунії та повідомив, що ОСОБА_16 є місцевим жителем м. Герца та добре знає місцевість, у зв`язку із чим за грошову винагороду допоможе перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску. Зацікавившись такою пропозицією, він дійсно неодноразово телефонував до нього та декілька разів зустрічався у м. Герца по вул. Центральна, 25, біля Герцаївської ЦРЛ. Зустрівшись вперше із ОСОБА_11 він побачив молодого хлопця одягнутого у звичайний цивільний одяг, без будь-яких розпізнавальних знаків, шевронів, що б давало можливість зрозуміти приналежність його до будь-якої державної служби. При цьому, і сам ОСОБА_16 жодного разу про це не говорив.

Водночас, незважаючи на повне невизнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України, суд 1-ої інстанції, мотивував доведеність його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду показав, що з 03.03.2022 року він призначений на посаду помічника начальника відділу - начальника відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , на якій перебуваю на даний час.

Так, 26.08.2022 року біля 15 год до нього на мобільний телефон з номеру НОМЕР_4 невідома йому особа чоловічої статі, як потім йому стало відомо це був ОСОБА_7 , який в ході телефонної розмови запропонував йому особисто з ним зустрітись для обговорення певного роду питань цього ж дня о 19:00 в м. Герца. В подальшому, в той же день в м. Герца біля міської лікарні під час їхньої особистої зустрічі, ОСОБА_18 запропонував йому надати неправомірну вигоду за сприяння в його незаконному переміщенні через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску та його сина на ім`я ОСОБА_12 на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Зокрема, ОСОБА_18 запропонував йому надати йому інформацію про розміщення прикордонних нарядів, періодичність несення ними служби, в свою чергу останні нададуть йому грошову винагороду в розмірі 1 000 Євро за сприяння в їх незаконному переміщенні через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску. Крім того, 30.08.2022 біля 16 год до нього на мобільний телефон з номеру НОМЕР_4 ОСОБА_18 , який в ході телефонної розмови запропонував йому особисто з ним зустрітись для обговорення питань. В подальшому, в той же день, тобто 30.08.2022 біля 17:00 год в м. Герца під час їхньої особистої зустрічі, ОСОБА_18 його запитував «ну що коли там», оскільки в нього, з його слів спливає час та він не може тут довго затримуватись та запитував його чи він згоден на запропоновану ним пропозицію чи ні. Після отримання першого дзвінка від ОСОБА_18 26.08.2022 року біля 15 год щодо особистої зустрічі, він одразу в усному порядку звернувся до офіцера внутрішньої та власної безпеки під час його роботи на ділянці підрозділу. 02.09.2022 року біля 12:30 год до нього на мобільний телефон з номеру НОМЕР_5 , як в подальшому йому стало відомо, це був номер телефону сина ОСОБА_7 - ОСОБА_19 , який в ході телефонної розмови запропонував йому особисто з ним зустрітись для обговорення питання цього ж дня о 13:00 на окраїні м. Герца. В подальшому, в той же день, тобто 02.09.2022 біля 13:00 год на окраїні м. Герца, ОСОБА_18 запропонував йому надати неправомірну вигоду за сприяння в його незаконному переміщенні через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску та його на сина на ім`я ОСОБА_20 на ділянці відповідальності ВПС «Герца» за грошову винагороду в розмірі 70 000 грн за обох та обговорили яким способом нададуть грошові кошти, а також місце та час наступної зустрічі, в ході якої ОСОБА_7 надасть обумовлену суму грошових коштів, а саме домовились на 06.09.2022 року приблизно на 14 годину. В подальшому, 06.09.2022 року до нього о 12:00 год зателефонував ОСОБА_7 та запитав його чи все в силі та чи відбудеться зустріч, на що він сказав, що так, можливо зустрітись о 13:30 год на території Герцаївської ЦРЛ в парку. Біля 13:40 год він приїхав на зустріч на транспортному засобі марки «Сузукі» сірого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 , де його чекали ОСОБА_7 та його син ОСОБА_13 . ОСОБА_7 був одягнутий в футболку синього кольору, зелені штани, кепку червоного кольору та мав при собі рюкзак зеленого кольору та сумку, одягнуту через плече чорного кольору. ОСОБА_13 був одягнутий в футболку та штани чорного кольору, кепку темно-синього кольору та мав при собі рюкзак синього кольору та сумку, одягнуту через плече чорного кольору. Під`їхавши на обумовлене місце та зупинивши машину з правого боку в напрямку адміністративної будівлі Герцаївської ЦРЛ він вийшов з автомобіля і в цей час ОСОБА_7 та його син поклали свої рюкзаки на заднє праве сидіння автомобіля, після чого Родіон сів ззаду, ОСОБА_18 на переднє пасажирське сидіння, він на місце водія. В ході їхньої розмови, ОСОБА_18 запитав чи залишилось в силі їхнє обговорення щодо переказу грошей в сумі 70 000 грн на його на картку, на що він відповів так, після чого ОСОБА_18 наказав своєму синові Родіону щоб той переказав грошові кошти в сумі 70 000 грн на його картку. Родіон в ході здійснення переказів повідомив, що це не буде одним платежем так як встановлено ліміт а банку, а сказав, що це буде трьома платежами. Після цього, він отримав смс повідомлення від банку про зарахування коштів в сумі 29 999,00 грн від ОСОБА_21 , далі отримав смс повідомлення від банку про зарахування коштів в сумі 29 999,00 грн від ОСОБА_21 , а також пізніше отримав смс повідомлення від банку про зарахування коштів в сумі 10 500,00 грн від ОСОБА_21 . Загальна сума становить 70 498,00 грн. Після отримання грошових коштів, до автомобіля приїхали працівники поліції та прикордонної служби, які затримали ОСОБА_7 за надання йому неправомірної вигоди. При телефонних розмовах він такого не говорив, що працюєте в ЗІ прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді помічника начальника відділу - начальник відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак якось при особистій зустрічі з останнім він був у формі з розпізнавальними знаками ДПС України. При зустрічі, ОСОБА_22 запитав його чому він у формі, на що відповів що працює в прикордонному загоні ДПС України начальником відділення. Після чого, ОСОБА_22 запропонував надати йому інформацію про розміщення прикордонних нарядів, періодичність несення ними служби. При якій саме зустрічі з ОСОБА_22 він був у військовій формі з розпізнавальними знаками ДПС України не пригадає, оскільки в них було 3-4 короткотривалих особистих зустрічей в різний час. Приблизно тиждень тому біля обіду, проїжджаючи в м. Герца на транспортному засобі марки «Фольцваген Гольф 6», д. н. з. НОМЕР_6 він був у військовій формі з розпізнавальними знаками ДПС України та його бачив ОСОБА_22 , який був з невідомою особою жіночої статі, віком приблизно 60 років, може і трохи старша.

Вищевказані пояснення були підтримані свідком ОСОБА_11 і в судовому засіданні апеляційної інстанції. При цьому, ОСОБА_11 наголосив, що на одній із зустрічей він був одягнений у зелену форму, з розпізнавальними знаками прикордонної служби, та повідомив посаду на якій працює.

Свідок ОСОБА_13 будучи допитаним у судовому засіданні районного суду повідомив суду, що до даних подій він із батьком та матір`ю проживали в місті Дніпро. Пізніше вони переїхали до Чернівецької області в м. Герца, а мати поїхала до Молдови. Вони мали намір переїхати до матері. Знав, що батько з кимось спілкувався по телефону, але з ким саме не знає. Він чув від батька про якогось чоловіка на ім`я ОСОБА_16 , про спілкування ним з прикордонником чи державний службовцем йому не відомо. При спілкуванні його батька з якимось чоловіком йшла розмова про роботу та житло. Коли затримували батька біля Герцаївської ЦРЛ він перебував в автомобілі. Він лише перекинув грошові кошти 4 транзакції на рахунок, який дав цей хлопець. Перерахувати кошти сказав йому його батько. Батько з цим хлопцем зустрічався 4 рази, але при цих зустрічах він перебував у автомобілі. Про що саме батько розмовляв з цим хлопцем йому не відомо, лише відомо, що батько хотів поїхати з ним до матері до Молдови.

Свідок ОСОБА_14 , яка є дружиною обвинуваченого, в судовому засіданні показала, що вона з чоловіком та сином ОСОБА_12 жили у АДРЕСА_1 , однак у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації та обстрілами міста, змушені були тікати на захід України. У зв`язку із погіршенням її стану здоров`я, вона виїхала за межі території України, зокрема до Республіки Молдова, м. Кишинів, де після обстеження їй повідомили про необхідність проведення хірургічного втручання, про що в подальшому в телефонній розмові вона розповіла чоловіку, який розуміючи, що вона там одна без будь-якої підтримки вирішив поїхати до неї в Молдову.

При цьому, покази вказаних осіб узгоджуються і з іншими доказами, які було безпосередньо досліджено судом, зокрема, даними, які містяться у:

- витягу з ЄРДР від 31.08.2022 року відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 332 КК України (а. к. п. 4-6);

- витягу з Наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 74-ОС від 06.03.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 призначений помічником начальника відділу-начальник відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) з 04.03.2022 року (а. к. п. 50-55);

- протоколі огляду від 07.09.2022 року та фототаблицями мобільного телефону марки «iPhone» модель «7+» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_8 . В папці «Контакти» встановлено, що в телефону записано 331 контактів. Власником зазначено особу на ім`я « ОСОБА_23 », НОМЕР_9 . Також в телефоні записаний контакт « ОСОБА_24 » НОМЕР_4 - ОСОБА_7 , а також «Хз2» НОМЕР_5 - ОСОБА_13 . Оглядом папки «Телефон» та папки «Дзвінки» у застосунку «Whats App» виявлено дзвінки від 05.09.2022 року по 30.08.2022 року до абоненту ОСОБА_13 . При відкритті додатку «Monobank» за допомогою «Face ID» встановлено, що на ОСОБА_11 зареєстрована картка «Monobank» за номером НОМЕР_10 . Станом на момент огляду баланс по картці становить 71 021,43 грн. Оглядом картки виявлено наступні транзакції. А саме 06.09.2022 року о 13:38 год. сума 10 500,00 грн., відправник ОСОБА_13 , 06.09.2022 року о 13:37 - 29999,00 грн. відправник ОСОБА_13 , 06.09.2022 року о 13:35 год. - 29999,00 грн., відправник ОСОБА_13 (а. к. п. 56 - 69);

- витягу про рух коштів по картці «Monobank» на рахунок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , надійшли суми 06.09.2022 року о 13:38 год сума 10 500,00 грн, відправник ОСОБА_13 , 06.09.2022 року о 13:37 - 29 999,00 грн, відправник ОСОБА_13 , 06.09.2022 року о 13:35 год - 29 999,00 грн., відправник ОСОБА_13 (а. к. п.75 -76);

- протоколі огляду від 17.09.2022 року чеку А Банку» та виписок з «Моно Банку» від 14.09.2022 року та з яких вбачається, що картку «Monobank» на рахунок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшли суми 06.09.2022 року о 13:38 год сума 10 500,00 грн, відправник ОСОБА_13 , 06.09.2022 року о 13:37 - 29 999,00 грн, відправник ОСОБА_13 , 06.09.2022 року о 13:35 год. - 29 999,00 грн, відправник ОСОБА_13 (а. к. п. 77 - 81);

- ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 01.09.2022 року, згідно змісту якої було надано дозвіл на негласних слідчих дій стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 (а. к. п. 115 - 120);

- протоколі про хід та результати негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю особи від 24.10.2022 року з якого вбачається, що матеріали проведення НСРД знаходяться на оптичних носіях, а саме оптичному диску DVD - R «ALERUS» 4,7 Gb, інв. № 5т, серійний номер № 70431 та електронному носію «Patriot», 16 Gb, інв. № 8т. (а. к. п.124);

- протоколі про хід та результати негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контролю особи від 24.10.2022 року з якого вбачається, що матеріали проведення НСРД знаходяться на оптичних носіях, а саме оптичному диску DVD - R «ALERUS» 4,7 Gb, інв. № 6т, серійний номер № 70436 та електронному носію «Patriot», 16 Gb, інв. № 8т, доданий до протоколу про хід та результати негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відео контроль особи відносно ОСОБА_11 від 24.10.2022 року № 2540т/123/23/06-2022 (а. к. п. 128);

- протоколі огляду місця події від 06.09.2022 року за адресою м. Герца, вул. Центральна, 25 Чернівецького району Чернівецької області, з якого вбачається, що було оглянуто транспортний засіб марки «Сузукі Гранд Вітара», д. н. з. НОМЕР_2 (а. к. п.135 - 138);

- протоколі огляду від 06.09.2022 року мобільного телефону марки «iPhone» модель чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_11 про телефонні дзвінки, отримані ОСОБА_25 від 30.08.2022 року по 06.09.2022 року. Також оглядом папки «Контакти» встановлено, що в телефоні ОСОБА_26 , контактний номер телефону ОСОБА_11 записаний, як « ОСОБА_27 » (а. к. п. 143 - 153);

- протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 19.10.2022 року та доданого до нього CD-R диску (а. к. п. 177 - 184);

Т. 2

- протоколі огляду від 06.09.2022 року речей та грошових коштів, які були вилучені у ОСОБА_7 під час його затримання (а. к. п. 3 - 18).

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Так, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища; організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

При цьому, суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також навів оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймав ці докази, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо неналежності вищевказаних доказів є надуманими.

Апеляційний суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні дотримано вимог статей 10, 22 КПК України, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті відповідно до вимог закону.

Також колегією суддів враховується, що обвинуваченим не надано суду переконливих та об`єктивних доказів, які б спростовували сукупність досліджених доказів, та які переконливо вказують на те, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Версія та доводи сторони захисту про незгоду з обвинувальним актом, а також щодо суперечливості та відсутності достовірних доказів на підтвердження вини його підзахисного, відсутності умислу у вчиненні інкримінованих йому злочинів, мають суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відхилення судом його версії подій.

Відтак, колегія суддів ретельно дослідила докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, встановила обставини та спосіб вчинення злочинів, поведінку винного і всі інші обставин, що мали відношення до справи.

Версія сторони захисту щодо недоведеності винуватості ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового та апеляційного розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані злочини були вчинені і обвинувачений є винним у їх вчиненні, стороною обвинувачення, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

На думку апеляційного суду, всі доводи апеляційної скарги фактично зводяться до декларативної незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів, які були досліджені судом та наведені у вироку.

При цьому, апеляційний суд переконаний, що твердження апелянта про невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом першої інстанції.

Разом з цим, аналізуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання за ч. 3 с. 369 КК України, колегія суддів вважає, що воно обране обвинуваченому ОСОБА_7 без належного врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, а також Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 3 с. 369 КК України, районний суд належним чином не вмотивував своє рішення, а тому, у відповідності до вимог ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за можливе змінити вирок суду в цій частині.

Пом`якшуючи призначене покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, особу винного, який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є осудним.

Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, як судом першої інстанції так і апеляційною інстанцією не встановлено.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України, обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення з використанням воєнного стану.

Апеляційний суд також враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрацію.

Окрім того, апеляційний суд також враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, Суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом із урахування вищевказаного, а також характеру вчиненого злочину, поведінки обвинуваченого до і після вчинення кримінального правопорушення, віку, стану здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставини, яка обтяжує покарання, апеляційний суд вважає за необхідне, пом`якшити обвинуваченому призначене покарання та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На думку колегії суддів, саме таке покарання для обвинуваченого відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним у ст. 65 КК України, є співмірним зі ступенем тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і даним про його особу, справедливим, необхідним і достатнім, сприятиме досягненню мети покарання, що регламентована у ст. 50 КК України.

Судом першої інстанції та судовою колегією апеляційного суду, не встановлено підстав для застосування ст. 69 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Враховуючи все вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення поданої апеляційної скарги та зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування оскарженого вироку при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України, змінити в частині призначеного йому покарання за ч. 3 ст. 369 КК України.

Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання: - за ч. 3 ст. 369 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна, та вважати засудженим за ч. 1 ст. 332 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити остаточне ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3