Справа № 579/3009/24
Провадження № 1-кп/577/184/25
У Х В А Л А

"20" березня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000935 від 30 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000935 від 30 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про зміну місця зберігання речового доказу, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_13 , передавши йому на відповідальне зберігання, з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за місцем свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Своє клопотання обґрунтовує тим, що автомобіль марки «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_2 , належить батьку ОСОБА_7 - ОСОБА_13 . Постановою слідчого СВ Шосткинського РУ ГУ НП в Сумській області від 30.07.2024 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом та вилучено під час огляду місця події. Відповідно до цієї постанови вказаний вище транспортний засіб зберігається на території ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області за адресою: Сумська область Конотопський район м. Кролевець, вул. Грушевського, 21. Крім того, ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.07.2024 року накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб шляхом заборони користування, розпорядження вказаним майном. У ході досудового розслідування проведено всі необхідні експертизи, дослідження, та інші слідчі дії з використанням вказаного автомобіля. У ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області, де зберігається автомобіль, немає спеціального майданчика для зберігання вилученого транспортного засобу, на даний час автомобіль знаходиться на відкритій місцевості, що негативно впливає на його технічний стан.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника ОСОБА_10 , просить задовольнити.

Прокурор вважає, що підстави для зміни місця зберігання речового доказу, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , відсутні, просить відмовити в задоволенні клопотання.

Представник потерпілої ОСОБА_6 проти клопотання захисника заперечує, підтримує думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 , кожен окремо, клопотання про зміну місця зберігання речового доказу підтримують.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_12 , кожен окремо, клопотання про зміну місця зберігання речового доказу підтримують.

Суд, розглянувши клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані до клопотання докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зміну місця зберігання речового доказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Порядок розгляду питання про скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України.

Заявляючи вимогу про зміну місця зберігання речового доказу, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 фактично просить суд частково скасувати ухвалу слідчого судді від 31.07.2024 року про накладення арешту на майно.

Водночас, зміна місця знаходження арештованого майна чи передача його на відповідальне зберігання третім особам, власнику або володільцю, буде порушенням процесуального порядку накладення та скасування арешту на майно, оскільки тим самим будуть порушені заборони користування чи володіння.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них визначено в ст. 100 КПК України, при цьому суд звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості подання до суду клопотання про визначення або зміну місця зберігання речового доказу.

Ч. 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Також умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання (п. 5 Порядку).

П. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Зі змісту зазначеного вище вбачається, що відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також суд вказує на те, що вилучений автомобіль має статус речового доказу у цьому кримінальному провадженні, прокурор у судовому засіданні підтвердив свій намір використовувати вказаний речовий доказ для доведення провини обвинувачених. Станом на час розгляду вказаного клопотання розпочато судовий розгляд кримінального провадження, визначено порядок дослідження доказів, згідно якого наразі речові докази у кримінальному провадженні не досліджені.

Крім того, суд звертає увагу, що доказів пошкодження вказаного автомобіля під час його зберігання стороною захисту суду не надано, враховуючи баланс між повнотою проведення судового розгляду та обмеженням прав власника транспортного засобу, у зв`язку із накладанням арешту, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити як передчасному та на даний час не обґрунтованому.

Керуючись ст. 100, 131, 100, 174, 350, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про зміну місця зберігання речового доказу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1