С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/4105/25
В справі 760/6527/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

16 квітня 2025 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальній справі №09-7518.

ІІ. Мотивувальна частина

12 березня 2025 року адвокат ОСОБА_5 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту, накладеного постановою слідчого Солом`янського РУГУ МВС у м. Києві від 06.07.2005 в межах кримінальної справи №09-7518, яка розслідувалася за нормами КПК 1960 року, за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Заявник зазначає, що вказаною постановою було накладено арешт на її квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що на теперішній час правової підстави для арешту немає, оскількиз 26.09.2005 вказана кримінальна справа зупинена, жодні слідчі дії в ній не здійснюються, а тому збереження заборони відчуження надмірно обмежує права власника.

У судове засідання учасники не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Постановою слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України ОСОБА_6 від 06.07.2005 в межах кримінальної справи №09-7518, яка розслідувалася за правилами КПК України 1960 року, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

В якості підстав для накладення арешту слідчий зазначив про необхідність забезпечення її збереження для повного і всебічного розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом нанесення невідомою особою у вказаній квартирі тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , які спричинили смерть потерпілого.

Згідно зі ст. 174 КК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2003 власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

В даному випадку слідчий суддя бере до уваги, що на підставі постанови слідчого від 26.09.2005, тобто майже протягом 20 років кримінальна справа є зупиненою, і жодних слідчих дій в ній не здійснюється.

Статтею 173 КПК України також зобов`язано слідчого судді дослідити розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У зв`язку з тривалістю кримінального провадження будь-яка актуальність збереження накладеного обмеження, на переконання суду, є втраченою, і скасування арешту на квартиру жодним чином не може унеможливити досягнення цілей досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи, що подальше збереження арешту на майно Заявника з урахуванням перебігу досудового розслідування матиме характер надмірного тягаря, невиправдано обмежуватиме її права і порушуватиме справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, суд вважає можливим скасувати арешт, як такий, потреба у якому на даному етапі кримінального провадження відпала.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений постановою слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 06.07.2005 у кримінальній справі №09-7518, на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: