Справа № 308/5031/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги командир військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, та зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

Командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, та зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, заявник зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 з використанням технологій електронної пошти на офіційну електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в порядку ст. 214 КПК України було подано заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення. В діях солдата ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, а саме «Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці. Вказане повідомлення з зазначеними додатками подане на офіційну електрону адресу ТУ ДБР.

На подану до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, заяву жодної відповіді до цього часу не отримано, на час подачі скарги відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань заявникові не надано, що свідчить про те, що заявникові фактично відмовлено у внесенні відомостей про вчинене кримінальні правопорушення, адже на даний час відповідне кримінальне правопорушення відсутнє у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 306 КПК України, заявник просить розглядати справу без представника військової частини НОМЕР_1 , скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові задовольнити, зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести до Єдиного реєстрдосудових розслідувань відомості про наявність у діях солдата ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, а саме «Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці» у зв`язку з неприбуттям до військової частини НОМЕР_1 з медичного огляду військово - лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 . 4. Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові письмово повідомити військову частину НОМЕР_1 про внесення відомостей до ЄРДР та дату початку досудового розслідування, направити витяг з ЄРДР на електрону адресу: , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Згідно ст. 304 ч.2 КПК України,скарга повертається,якщо: 1)скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу; 2)скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

Згідно частини 1 статі 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про таке передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Системне тлумачення статей214і303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, які є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при дослідженні матеріалів скарги встановив, що заявник зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 з використанням технологій електронної пошти на офіційну електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в порядку ст. 214 КПК України було подано заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення. В діях солдата ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, а саме «Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці. Вказане повідомлення з зазначеними додатками подане на офіційну електрону адресу ТУ ДБР.

При цьому до матеріалів скарги додано копію заяви про вчинення кримінального правопорушення яке датовано 08.04.2025, разом із тим до слідчого судді заявник звернувся 09.04.2025. При цьому не надано і належного підтвердження направлення електронного листа (звіт про направлення), а подано лише фото монітору ноутбука, з якого відомості встановити достеменно не можливо.

Оскільки, скаржник не додав до скарг доказів на підтвердження направлення ним заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також їх отримання особою, щодо бездіяльності якої подано скаргу, та такі обставини неможливо встановити зі змісту скарги, а тому він не може вважатися таким, що набув процесуальний статус заявника у розумінні статті 60 КПК України.

Крім цього, слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як орган досудового розслідування, перебуває в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова та поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області (постанова Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи № 607/16332/20).

Відповідно до наказу Державного бюро розслідувань від 20.10.2020 №198 (ДСК) «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, на 2020 рік» зі змінами, внаслідок організаційно-штатних змін у структурі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові утворені Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові), Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Луцьку), Третій слідчий відділ (з дислокацією у м.Тернополі), Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м.Івано-Франківську), П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м.Ужгороді) на даний час Шостий слідчий відділ (з дислокацією у м.Ужгороді).

Відповідно до листа директора Державного бюро розслідувань, а також листа директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові утворені слідчі органи розпочали свою фактичну діяльність і знаходяться: П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м. Ужгороді) 88000, м. Ужгород, вул. Лесі Українки, 13 (територіальна підсудність Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області).

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За вказаних обставин, виходячи зі змісту ст.ст. 214, 303 КПК України, на момент звернення скаржника до слідчого судді відсутні підстави стверджувати про бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, та зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя вважає, що висновок заявника про бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, та зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є передчасним з тих підстав що згідно матеріалів справи його заява датована 08.04.2025, а із скаргою до слідчого судді він звернувся 09.04.2025. Окрім того відсутні достовірні та належні підтвердження того, що така заява про вчинення злочину була подана та відповідно отримана відповідним органом.

Слідчий суддя враховує, що згідно положень КПК України, дізнавач, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, в даному випадку, вказаний 24 год. строк починається з моменту отримання відповідної заяви про злочин. Однак, слідчий суддя з поданої скарги та доданих до неї матеріалів, не має можливості встановити саме момент отримання вказаним органом заяв про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 статті 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Відповідно доч.6,7статті 115КПК України якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування,то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що заявник з огляду на вимогист. 214 КПК України, звернувся до слідчого судді із скаргою, не отримавши відомостей, про те чи його заява отримана відповідним органом та відповідного підтвердження не надав слідчому судді.

Так, слідчий суддя вважає, що на час розгляду скарги, заявник не є особою яка відповідно до положень ст. 303 КПК України має право подавати скаргу до суду, оскільки зазначене свідчить про передчасність її подання.

Частиною 2статті 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення даної скарги заявнику.

Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу командир військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, та зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути особі, яка подала скаргу.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1