Провадження № 1-кс/127/5329/25
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, в ході здійснення якого, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на майно власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з умислом на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0346 площею 0,1000 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, розташованою на території Вінницької територіальної громади Вінницької області та такою, що раніше перебувала у комунальній власності Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з 19.05.2015 по 21.05.2015, отримав від ОСОБА_6 , який з 12.11.2010 по 20.11.2020 обіймав посаду Лука-Мелешківського сільського голови, рішення 48 сесії 7 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 19.05.2015 «Про передачу у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства на території Лука-Мелешківської сільської ради, в межах населеного пункту», відповідно до якого вищезазначена земельна ділянка була безоплатно передана у його приватну власність.

Разом з тим, встановлено, що рішенням 48 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 19.05.2015 зазначена земельна ділянка у власність ОСОБА_5 не передавалася.

У подальшому, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 21.05.2015, ОСОБА_5 , діючи з умислом на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що зазначене рішення є підробленим і містить недостовірні відомості, надав його державному реєстратору реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_7 , який здійснював діяльність за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 34, з метою оформлення права власності на вказану земельну ділянку, тим самим використавши завідомо підроблений документ.

У подальшому ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та не підозрюючи протиправний характер дій ОСОБА_5 , 21.05.2015 о 17:58 здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0346 за ОСОБА_5 , внеся відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У результаті зазначених дій із власності територіальної громади до приватної власності ОСОБА_5 вибула земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0346, чим Вінницькій територіальній громаді в особі Вінницької міської ради заподіяно матеріальну шкоду на суму 169 123 грн, що, відповідно до п. 3 примітки до ст. 185 КК України, становить великі розміри.

Крім того, ОСОБА_5 , який попередньо вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, у невстановлений досудовим слідством час і місці, діючи з умислом на розпорядження майном, здобутим злочинним шляхом, достовірно знаючи про незаконне походження такого майна, уклав 02.07.2021 у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_8 , яка здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований у реєстрі за № 1439, з ОСОБА_9 , відповідно до якого відчужив йому зазначену земельну ділянку за грошові кошти в сумі 138 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 розпорядився земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0346, що перебувала у комунальній власності Вінницької територіальної громади, шляхом укладення правочину, достовірно знаючи про її протиправне походження, чим вчинив легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

21.04.2025 слідчим, за погодженням із прокурором, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, заволодіння чужим майном шляхом обману, чинене у великих розмірах та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є конфіскація майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 1 ст. 209 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №423518510 від 21.04.2025, №423518379 від 21.04.2025 та №423518218 від 21.04.2025 слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є власником:

-житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 57,1 м2, що за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0372, площею 0.0948 га;

-земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0373, площею 0.1344 га.

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на:

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 57,1 м2, що за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0372, площею 0.0948 га;

-земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0373, площею 0.1344 га, які перебувають у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, однак без позбавлення права його використання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме на:

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 57,1 м2, що за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0372, площею 0.0948 га;

-земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0373, площею 0.1344 га, шляхом заборони розпоряджатися вказаним нерухомим майном, однак без позбавлення власника права його використання.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: