В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в колегіальному складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретарів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

прокурорів: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

обвинуваченого (в режимі відеоконференції): ОСОБА_10

захисника (в режимі відеоконференції): ОСОБА_11

потерпілих: ОСОБА_12

ОСОБА_13

представника потерпілих: ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона, проведеного в режимі відеоконференції з Державною установою «Петрівська виправна колонія (№49)», кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 04.03.2018 за №0000079 (об`єднаного з кримінальним провадженням №0000939 від 11.03.2020), про обвинувачення: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого:

- вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.05.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.05.2013 за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений умовно-достроково 14.04.2017 на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 06.04.2017 строком на 1 рік 8 місяців 20 днів);

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 за ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна (строк відбування покарання рахується з 27.10.2023, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 07.03.2023 до 27.10.2023)

-у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115,

ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

1. ОСОБА_10 04.03.2018 близько 19:30 години, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення розбійного нападу, шляхом вільного доступу, через відкриті вхідні двері, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_13 , де умисно відкрито вчинив розбійний напад на продавця вищевказаного магазину ОСОБА_12 , поєднаний із насильством небезпечним для її життя та здоров`я, яке виразилось у тому, що ОСОБА_10 за допомогою ножа наніс не менше чотирьох ударів ОСОБА_12 та заволодів майном ОСОБА_13 , а саме: грошовими коштами в сумі 4 078 гривень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

2. Також ОСОБА_10 в ході вчинення розбійного нападу, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя потерпілої ОСОБА_12 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті потерпілої, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, за допомогою ножа наніс не менше чотирьох ударів ОСОБА_12 в область грудної клітини зліва, тобто в область життєво-важливого органа - серця, виконавши всі дії які вважав необхідними, однак свій злочинний намір у вигляді настання смерті ОСОБА_12 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як потерпіла чинила активний опір і в результаті чого залишилась живою, та заволодів майном ОСОБА_13 , а саме: грошовими коштами у розмірі 4 078 гривень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, з корисливих мотивів, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

3. Крім того ОСОБА_10 у невстановлений слідством час та в неустановленому місці, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого обігу наркотичних засобів, умисно, незаконно придбав речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,053 г, яку незаконно зберігав при собі у кишені брюк без мети збуту, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час особистого обшуку затриманої особи, проведеного 04.03.2018 о 23:55 годині за адресою: вул. Філатова, 30, м. Херсон.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

4. ОСОБА_10 11.03.2020 близько 10:00 години (більш точний час досудовим розслідуванням не вставлено), маючи прями умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, шляхом обману, під приводом продажу товару через мережу Інтернет, розмістивши на сайті «OLX» оголошення з продажу неіснуючого планшету, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_15 в сумі 500 гривень, які останній перерахував через платіжний термінал «iBox» на вказаний йому номер оператора Київстар +38-098-97-58-960, за адресою м. Херсон, роза вул. Володимира Примаченка (Маяковського) та вул. Михайла Грушевського (Потьомкінської).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину на початку судового розгляду визнавав частково, підтвердивши обставини, вчинених кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 190 КК України. Заявлений потерпілою цивільний позов не визнав.

Під час судового розгляду 11.04.2024 свою вину по всіх інкримінованих правопорушеннях визнав повністю, не оспорював обставин, вчинених кримінальних правопорушень. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_13 визнав, не заперечував проти стягнення відповідних грошових коштів з нього.

Дав показання про те, що 04.03.2018 біля 18:00 години зайшов до магазину по вул. Фрітаун, в якому вчинив розбійний напад на потерпілу та заволодів наявними там грошовими коштами, вірогідно 4 078 гривень. При цьому заподіяв потерпілій декілька ножових поранень, можливо 3-4 в область тулуба і здається зачепив руку. Умислу на вбивство не мав і взагалі розраховував, що продавець в магазині злякається ножа і віддасть гроші добровільно. При його затриманні у нього вилучили ніж, грошові кошти, а при повторному огляді виявили наркотичну речовину опій, яку зберігав для власного вживання. Умисел на вчинення протиправних дій виник спонтанно, оскільки потрібні були гроші.

Також пояснив, що вже перебуваючи в умовах Херсонського слідчого ізолятору придбав мобільний телефон, за допомогою якого розмістив в Інтернеті об`яву про продаж планшету. На його об`яву відреагував потерпілий, який 11.03.2020 близько 10:00 години перерахував на рахунок його мобільного телефону 500 гривень.

Показання обвинуваченого фактично підтвердила і потерпіла ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні надала покази, що працює продавцем у магазині «Продукти» по вул. Фрітаун, 155, в м. Херсоні. 04.03.2018 перебувала на робочому місці, знаходилась за прилавком в кутку. Приблизно о 19:00 годині до магазину забіг ОСОБА_10 та не зупиняючись зайшов до неї за прилавок і став наносити удари ножем. Загалом він наніс їй чотири проникаючі удари, а один - непроникаючий. Два удари були в область грудної клітини, а два по руці. Не зважаючи на це, вона змогла вийти та дотягнутись до кнопки виклику охорони, а ОСОБА_10 в цей час став забирати гроші з каси, після чого вибіг з магазину. У момент спричинення ушкоджень ОСОБА_10 нічого не говорив, а на виході пригрозив вбивством, якщо вона комусь розкаже.

Зазначила, що не заважаючи на наявність капюшона на голові обвинуваченого, обличчя його добре роздивилась, тим більше освітлення в магазині дуже хороше.

Потерпіла ОСОБА_13 підтвердила розмір завданої матеріальної шкоди, зокрема пояснила, що 04.03.2018 їй зателефонувала продавець з належного їй магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (вул. Фрітаун, 155, м. Херсон) ОСОБА_12 та повідомила про вчинений на неї напад. Коли вона прийшла до магазину, то побачила останню - вона була вся в крові. Сторонніх в магазині не було, а поряд з потерпілою перебував її чоловік. Після того як зробили переоблік грошових коштів, то з?ясували, що з каси було викрадено 4 078 гривень. Просила задовольнити заявлений нею позов повністю, з урахуванням розміру завданих матеріальних збитків та моральних страждань.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини, вчинених ОСОБА_10 кримінальних правопорушень підтверджені наступними дослідженими та перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2018 (том 2, а.п. 163-164) потерпіла ОСОБА_12 серед представлених їй осіб впізнала саме ОСОБА_10 як особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження та заволоділа грошовими коштами.

З висновку експерта від 17.05.2018 №267 вбачається (том 2, а.п. 165-166) вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи ОСОБА_12 колото-різані рани грудної клітини зліва, лівої молочної залози, верхньої третини лівого плеча, наскрізна рана нижньої третини лівого передпліччя з пошкодженням сухожилля розгинача пальців лівої кисті утворились від дії колючо-ріжучих предметів (предмета), не виключено 04.03.2018. Наскрізна рана нижньої третини лівого передпліччя з пошкодження сухожилля розгинача пальців лівої кисті відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров?я. Колото-різані рани грудної клітини зліва, лівої молочної залози, верхньої третини плеча відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров?я.

Протоколом огляду місця події від 04.03.2018 з фототаблицею до нього (том 2, а.п. 122-145) встановлено місце вчинення злочину, а також відображено вилучення предметів, які у сукупності з рештою доказів доводять обставини, інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодінням грошових коштів та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілій. Так вбачається, що оглянуто приміщення «Магазин продукти», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Перед входом до приміщення магазину на торці наявні плями бурого кольору. На поверхні одного з холодильників є фартух синього кольору, з написом «Олійна», на якому з лівої сторони в області грудної клітини маються три сліди пошкодження у вигляді прорізу тканини, які розташовані вертикально. Також на холодильнику наявний светр червоного кольору, на якому також є пошкодження в області лівої сторони грудної клітини, а також сліди бурого кольору. На лівому рукаві наявні сліди бурого кольору. У торгівельному залі перед касовим прилавком на поверхні підлоги маються сліди бурого кольору, ззовні схожі на кров, які розташовані хаотично по всій поверхні. В бік дальнього правого кутка на відстані від інших плям знаходяться три плями бурого кольору. Також сліди бурого кольору прослідковуються далі в торгівельній залі.

Під час проведеного огляду вилучено фартух синього кольору з різаними пошкодженнями, шерстяний светр червоного кольору, які мають сліди бурого кольору, чотири зіскоби слідів бурого кольору, виявлені в торгівельній залі, грошові кошти в загальній сумі 50 гривень, 11 відрізків зі слідами пальців рук.

Встановлено, що кров в 4 зіскобах і на 2 грошових купюрах номіналом 20 гривень може походити від потерпілої ОСОБА_12 або іншої особи з такою групою крові (висновок експерта №17 від 20.03.2018 - том 2, а.п. 167-170).

Обставини затримання обвинуваченого підтверджено наступними дослідженими та перевіреними доказами.

Так свідок ОСОБА_16 дав суду показання про те, що 04.03.2018 приблизно о 19:00 годині отримали повідомлення про розбійний напад в магазині. Почали відпрацьовувати територію і на перехресті вул. Олешківської та вул. Фрітаун помітили чоловіка схожого за описом по орієнтуванню та того, що здійснив напад. Це був ОСОБА_10 . Вийшовши зі службового автомобіля, словами намагався зупинити обвинуваченого, але він не відреагував, а навпаки став пришвидшуватись. Наздогнавши його взяв за плече і повів до магазину неподалік, де було освітлення та попросив присісти, після чого провели поверхневий огляд, під час якого побачив кров на руках. В правом у кармані був пакетик з порошком, але ОСОБА_10 стверджував, що то не його. Після того останній став тікати, тому були змушені були з напарницею ОСОБА_17 наздоганяти його, але останній став відмахуватись ножем.

Сам ОСОБА_10 перебував чи то у стані наркотичного, чи то алкогольного сп?яніння - було незрозуміло, але мова була млявою. Крім того з карману штанів ОСОБА_10 «виглядали» пожмакані грошові кошти. Після того як вони змогли його остаточно затримати, то викликали слідчо-оперативну групу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.03.2018 з фототаблицею до нього (том 2, а. п. 148-151) біля магазину «Везунчик», розташованого за адресою: вул. Смольна, 107, м. Херсон, виявлений ОСОБА_10 , поряд з яким на землі наявний «викидний» ніж з чорною рукояткою.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.03.2018 (том 2, а.п. 225-226) вбачається, що ОСОБА_10 було затримано 04.03.2018 безпосередньо після вчинення злочину. Так у останнього виявлено та вилучено у лівому кармані брюк грошові кошти на загальну суму 844 гривні; у правому кармані брюк виявлено 4 пластикові флакони, в одному з яких наявна рідина коричневого кольору; черевики чорні, куртку чорну із зеленими вставками «Каламбія», брюки сірого кольору з червоними смужками, кофта з капюшоном сірого кольору із надписами. Вилучені особисті речі ОСОБА_10 були оглянуті, про що свідчить протокол огляду від 27.03.2018. Так на толстовці, брюках та куртці наявні сліди бурого кольору.

З висновку експерта №51/ц від 14.05.2018 (том 2, а.п. 154-155) вбачається, що на клинку розкладного ножа, влученого під час огляду місця події, знайдені мікросліди крові людини. Відповідно до висновку експерта №60-МК від 08.06.2018 (том 2, а.п. 156-162) під час експертизи фартуха виявлені три пошкодження, які є колото-різаними та виникли від дії колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, який мав найбільшу ширину до рівня занурення біля 20 мм. Спричинення вказаних ушкоджень фартуха представленим на експертизу ножем не виключається.

Обставини, вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із зберіганням наркотичної речовини підтверджено обсягом наступних доказів:

Свідок ОСОБА_18 дав показання про те, що в 2018 році працював в охоронній фірмі «Лідер». Його та його напарника ОСОБА_19 запросили працівники поліції для участі в якості понятих при затриманні ОСОБА_10 так у осіннього було виявлено та вилучено в їх присутності речовину схожу на наркотичну.

Згідно висновку експерта №385-НР від 11.04.2018 (том 2, а.п. 187-192) мутнувата рідина коричневого кольору із запахом сухофруктів, яка надана на експертизу в ємності із прозорого безбарвного полімерного матеріалу у формі пробірки, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Речовини світло-коричневого кольору із запахом сухофруктів, які містяться у вигляді нашарувань на внутрішніх поверхнях двох ємностей із прозорого безбарвного полімерного матеріалу у формі пробірки і однієї ємності із прозорого безбарвного полімерного матеріалу у формі конусоподібної пробірки, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Загальна маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,053 г.

Доказами на підтвердження факту протиправного заволодіння грошовими коштами належними потерпілому ОСОБА_15 є:

1. протокол огляду від 22.09.2020, відповідно до якого у службовому приміщенні ДУ «Північна виправна колонія (№90)» у ОСОБА_20 (комірник відділу господарського забезпечення) виявлено мобільний телефон «Nokia Verizon» з інвентарним номером НОМЕР_1 , під час огляду якого виявлено повідомлення від 11.03.2020 о 09:10 годині, за змістом якого рахунок поповнено на 460 гривень. 2. відомості з журналу обліку мобільних телефонів та сім-карток, вилучених при спробі їх доставки та в зонах, що охороняються, де зазначено і вищевказаний мобільний телефон; 3. протокол вилучення від 11.03.2020, за змістом якого у ОСОБА_10 11.03.2020 в період часу з 13:35 до 14:00 години виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia Verizon», що також засвідчено і актом від 11.03.2020.

ІV. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення

За наслідками судового розгляду, суд приходить до висновку, що досліджені докази є належними, допустимим і достатніми, зокрема такими, що повністю доводять обсяг інкримінованих обвинуваченому протиправних дій, ставити їх під сумнів жодних підстав немає. Дослідженого обсягу доказів на переконання суду цілком достатньо для оцінки дій обвинуваченого, які органом досудового розслідування в наведеній частині були кваліфіковані вірно, що також знайшло своє підтвердження і в суді.

У свою чергу на куртці, кофті та брюках, вилучених у ОСОБА_10 виявлено кров людини, яка може походити в тому числі і від потерпілої ОСОБА_12 (висновок експерта №86 від 04.05.2018 - том 2, а.п. 183-186), проте відомості отримані із вказаного доказу суд до уваги не приймає, оскільки останні спростовано висновком експерта №8-667 від 08.08.2018 (том 2, а.п. 196-208), згідно якого генетичні ознаки слідів крові у вирізках з куртки, у вирізках кофти та у вирізах брюк не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 , який у свою чергу жодних обставин даного кримінального провадження не доводить.

З огляду на викладене зазначені висновки експертів суд до уваги не приймає і відповідно в основу обвинувачення не враховує.

Щодо позиції обвинуваченого про відсутність умислу на вбивство потерпілої суду зазначає таке.

За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання. Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Тобто із суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом.

Визначальним для відмежування замаху на умисне вбивство від умисного завдання тілесного ушкодження є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження умислом винного охоплюється лише заподіяння таких ушкоджень за відсутності прямого наміру на вбивство. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони передбачалися ціллю його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. У випадку, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо припускає настання будь-яких наслідків, у тому числі смерті, вона також не може бути притягнута до кримінальної відповідальності за замах на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство і у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках настає лише за наслідки, які фактично настали.

Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому характеризується у цьому випадку не лише непрямим, а ще й неконкретизованим (невизначеним) умислом. За неконкретизованого умислу винний, вчиняючи злочин, хоча і передбачає можливість настання різних шкідливих наслідків, але до кінця не усвідомлює їх характеру і тяжкості. А оскільки особа невизначеного умислу одночасно передбачає різні за характером і тяжкістю наслідки, але фактично реалізується лише один з них, кримінальна відповідальність настає за наслідки, що настали.

Як убачається з матеріалів провадження, засуджений ножем завдав потерпілій кілька ударів в область грудної клітини. Він не заперечує факту нанесення відповідних ножових поранень останній, проте стверджує, що умислу на позбавлення життя не мав. Вказує, що мав намір лише залякати потерпілу з метою полегшення вчинення інших протиправних дій, направлених на протиправне заволодіння чужим майном.

У той же час, враховуючи встановлені обставини судом обставини справи, суд приходить до переконання, що характер локалізації спричинених тілесних ушкоджень та умови, за яких їх було спричинено, свідчать про наявність умислу саме на вбивство потерпілої, який не був реалізований обвинуваченим з причин, що не залежали від його волі, оскільки інших обставин, які б свідчили про відсутність умислу саме на вбивство ані органом досудового розслідування, ані судом встановлено не було.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, нові кримінальні правопорушення вчинив під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що у свою чергу створює передумови для застосування правил ч. 1 ст. 71 КК України при визначенні остаточного покарання за даним вироком. На обліку у лікарів-психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, визнав ту обставину, що вчинив напад на потерплу з метою заволодіння грошовими коштами, не оспорюючи обставин спричинення тілесних ушкоджень останній. Надав суду чіткі та послідовні покази, розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої.

Тому до обставин, що пом`якшують покарання за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України суд відносить щире каяття обвинуваченого. До обставин, що пом`якшують покарання за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 190 КК України суд також відносить повне визнання своєї вини обвинуваченим та сприяння у розкритті вказаних кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжують покарання ані органом досудового розслідування, ані судом встановлено не було.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №177 від 05.04.2018 (том 1, а. п. 157-159) ОСОБА_10 психічним захворюванням не страждав і не страждає. У період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 не потребує.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 115 КК України необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України, з урахуванням правил, визначених ч. 3 ст. 68 КК України (за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу), пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки підстав для звільнення від відбування покарання з іспитовим строком судом не вбачається. Призначення покарання за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України також можливо визначити в межах відповідних санкцій.

Щодо призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України суд враховує наступне.

Станом на дату вчинення ОСОБА_10 вказаного кримінального правопорушення діяла редакція Закону від 15.04.2008 №270-VI, за якою було передбачено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до 2 років, або арешт на строк до 6 місяців, або обмеженням волі на строк до 3 років, або позбавленням волі на той самий строк.

22.11.2018 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII, який набув чинності 01.07.2020 і за змістом якого кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України каралось штрафом від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до 2 років, або арештом на строк до 6 місяців, або обмеженням волі на строк до 5 років.

23.08.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-IX, який набув чинності 28.03.2024 і за змістом якого кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України карається штрафом від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до 2 років, або пробаційним наглядом на строк до 5 років, або обмеженням волі на той самий строк.

Статтею 4 КК України регулюється чинність закону про кримінальну відповідальність у часі. Так, закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Статтею 5 КК України регулюється зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі. Так, ч. 2 цієї статті визначає, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

Стаття 58 Конституції України у закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Принцип незворотності дії в часі поширюється також на Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції України). Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України) (абз. 1-4 п. 5 Рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення ст. ст. 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 ЦПК України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) від 13.05.1997 №1-зп/1997)

Враховуючи викладене, суд з розрізі вимог ст. ст. 4, 5 КК України та ст. 58 Конституції України вважає за необхідне застосувати санкцію ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, яка діяла станом на 04.03.2018 як такої, що є найбільш сприятливою для ОСОБА_10 .

Крім того при вирішенні питання щодо призначення покарання обов`язковому застосуванню підлягають правила, передбачені ч. 1 ст. 70 КК України. Тоді як враховуючи наявність вироку Малиновського районного суду м. Одеси, за яким ОСОБА_10 відбуває покарання і який був ухвалений до завершення розгляду даного кримінального провадження застосуванню підлягають і правила ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Такі вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання відповідатиме меті та завданням кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

VІ. Підстави для задоволення цивільного позову

При вирішенні заявлених позовних вимог потерпілої ОСОБА_13 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода серед іншого полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, враховуючи ту обставину, що інкриміновані ОСОБА_10 протиправні дії знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а матеріалами кримінальної справи встановлено, що дійсно потерпілій ОСОБА_13 була заподіяна матеріальна та моральна шкода, встановлена особа, які спричинила шкоду, встановлено протиправний характер дій ОСОБА_10 , а також обсяг завданої шкоди.

У той же час з огляду на ту обставину, що під час затримання обвинуваченого у нього було вилучено грошові кошти в загальній сумі 844 гривень, які підлягають поверненню потерпілій, цивільний позов в частині завданої матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 3 184,02 гривні. З приводу заявлених вимог на відшкодування завданої моральної шкоди, суд з урахуванням обставин справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в наведеній частині всю на суму, заявлену потерпілою, а саме: 8 156,04 гривень.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання подальшого незаконного відчуження майна третім особам, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, проте лише в частині тих речових доказів, щодо яких не буде застосоване додаткове покарання у виді конфіскації майна та які не підлягають знищенню.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується, а гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (п. п. 3, 5 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Частиною 2 ст. 122 КПК України визначено, що залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України. При цьому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом із цим, з обвинуваченого підлягають стягненню не будь-які витрати на залучення експерта, а лише ті, які пов`язані із доказуванням обставин вчинення особою кримінального правопорушення, зокрема передбачених ст. 91 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчинення злочину чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено експертні дослідження №8-666 від 14.08.2018, №51/ц від 14.05.2018, №86 від 04.05.2018, №8-667 від 08.08.2018, які жодних обставин, інкримінованих ОСОБА_10 протиправних дій не доводять. Вказані експертні висновки стороною обвинувачення долучено до обвинувального акта в якості доказу вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень. Загальні витрати на проведення даних експертиз склали 44 361,07 гривні, проте останні з обвинуваченого в силу викладеного вище стягнуті не можуть бути, а тому мають бути віднесені на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 128, 170-174, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією всього належного на праві власності майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону від 15.04.2008 №270-VI) у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.05.2013 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 09.01.2025. Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання частково відбуде покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 за період з 07.03.2023 по 09.01.2025 включно. Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 04.03.2018 по 11.11.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

3. Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 3 630 гривень 12 копійок.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 44 361 гривню 07 копійок - віднести на рахунок держави.

4. Позовні вимоги ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 3 228 гривень 02 копійки в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 8 156 гривень 04 копійки в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього: 11 384 гривні 06 копійок.

5. Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2018 (№766/3711/18 н/п 1-кс/766/2558/18), а саме: фартух синього кольору зі слідами пошкодження у вигляді прорізів у кількості 5 штук та слідами бурого кольору; шерстяний светр червоного кольору зі слідами бурого кольору та пошкодженнями у вигляді порізів у кількості 4 штук; чотири зіскоби речовини буро-червоного кольору, грошові кошти в розмірі 40 гривень зі слідами бурого кольору; грошова купюра номіналом 10 гривень; одинадцять відрізків зі слідами папілярних узорів.

6. Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2018 (№766/3711/18 н/п 1-кс/766/2554/18), а саме: черевики чорні; куртка чорна із зеленими вставками «Каламбія»; брюки сірого кольору із червоними смужками; брюки сірого кольору із червоними смужками; кофта з капюшоном сірого кольору із надписами на передній частині білого кольору.

7. Речові докази:

- викидний ніж із чорною ручкою; чотири пластикові флакони, в одному з яких рідина коричневого кольору (опій ацетильований масою в перерахунку на суху речовину 0,053 г.), упаковані до сейф-пакету №30016841; кофту червоного кольору, вилучені з приміщення магазину «Везунчик»; чотири зіскоби, упаковані у чотири конверти; сліди рук, упаковані до сейф-пакету №0001102; розкладний ніж, упакований у паперовий конверт; фартух; тампон-змив з ножа - знищити.

- черевики чорні; куртка чорна із зеленими вставками «Каламбія»; брюки сірого кольору із червоними смужками; брюки сірого кольору із червоними смужками; кофта з капюшоном сірого кольору із надписами на передній частині білого кольору - повернути законному власнику, а саме: ОСОБА_10 .

- грошові кошти в сумі 40 гривень двома купюрами номіналом по 20 гривень; грошові кошти на загальну суму 844 гривні; грошові кошти купюрою 10 гривень - вважати повернутими законному власнику, а саме: ОСОБА_13 ;

- мобільний телефон «Keneksi E1», імеі НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Nokia Verizon» з інвентарним номером НОМЕР_1 - конфіскувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_21

Судді: ОСОБА_22

ОСОБА_23