Номер провадження: 11-сс/813/93/25
Справа № 501/4940/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 05.12.2024, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області щодо неналежного виконання судового рішення про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 05.12.2024 відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області щодо неналежного виконання судового рішення про зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з рішенням адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в заяві про вчинення злочину вказується ч. 1 ст. 186 КК України, а не ст. 356 КК України, а тому дії співробітників поліції є противоправними, оскільки вони не виконали ухвалу апеляційного суду.

Просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати протиправними дії уповноважених посадових осіб ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області та зобов`язати внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 саме за ч. 1 ст. 186 КК України.

Апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції без матеріалів провадження, а тому на виконання положень ст. 422-1 КПК України, апеляційна скарга була призначена до розгляду.

Разом з цим, у судовому засіданні апеляційного суду колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга прийнята до провадження апеляційним судом помилково, оскільки в розпорядженні апеляційного суду на день відкриття провадження та призначення справи до розгляду не було матеріалів судової справи районного суду, з огляду на наступне.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Як убачається з матеріалів судового провадження заявник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволені скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області щодо неналежного виконання судового рішення про зобов`язання вчинити дії.

Водночас ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами статей 314-315 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке у відповідності до вимог ст. 392 КПК України, оскарженню не підлягає, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 307, 309. 376, 392, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 05.12.2024, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області щодо неналежного виконання судового рішення про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4