печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7867/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «Завод залізобетонних виробів №1» про скасування арешту нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «Завод залізобетонних виробів №1» про скасування арешту нерухомого майна.

Учасники в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Разом з цим, адвокат подав заяву до суду в якому просив залишити клопотання без розгляду.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

При цьому, ст. 350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Оскільки адвокат не підтримує подане клопотання про арешт майна, у слідчого судді відсутні правові підстави для його розгляду по суті.

Разом з тим, нормами чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачено залишення без розгляду клопотання про скасування арешту майна, відтак, зважаючи на позицію адвоката, у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись положеннями ст. ст. 26, 174 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «Завод залізобетонних виробів №1» про скасування арешту нерухомого майна, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4