Справа № 522/3331/25
Провадження № 1-«кс»/522/1389/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секратері ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 20.02.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, 20.02.2025 о 16 год. 39 хв. невстановлена особа, знаходячись на автостоянці службового автотранспорту Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 6, за допомогою невстановленого вибухового пристрою здійснила підрив автомобілю марки LEXUS GX470, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні співробітника зазначеної прокуратури. В результаті вибуху, автомобіль та прилеглі до нього автомобілі зазнали значних ушкоджень.

Проведеним оглядом місцевості від 20.02.2025 за адресою: м. Одеса,

вул. Академіка Корольова, 1 (координати 46.4140651, 30.7214742), виявлено та вилучено:

?ініціююча порошкоподібна речовина;

?скляна банка об`ємом 3л з надписом «Огірки»;

?дві скляні пляшки «Розчинник АЦЕТОН»;

?електрична кавомолка;

?пластикова пляшка «Білизна»;

?дві пластикові пляшки прального порошку «Vanish»;

?пластикова пляшка плямовивідника «Wells»;

?коробка від телефону Ergo B184 imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 ;

?стартовий пакет Київстар на номер НОМЕР_4 ;

?стартовий пакет Київстар на номер НОМЕР_5 ;

?коробка від смартфону Redmi Note7 imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 ;

?кухонні ваги сірого кольору;

?динамік від телефону;

?різнокольоровий пластилін;

?голка від медичного шприцю;

?дві металеві гайки;

?армована скотч-плівка;

?задня кришка телефону Ergo;

?порошкоподібна речовина;

?дві пластикові пляшки «Електролит»;

?дерев`яні палички;

?пакет з харчовою содою;

?пакет з цукровою пудрою;

?коробка від чайнику;

?пластикова миска;

?п`ять електросірників.

Враховуючи викладене, прокурор просить накласти арешт на вище вказане майно, з метою забезпечення його збереження.

Прокурор до суду не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просить задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей та документів, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Прокурором в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотанняпрокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 20.02.2025 у кримінальному провадженні №0000132 від 20.02.2025, в ході проведення огляду місцевості за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 1 (координати 46.4140651, 30.7214742), а саме на:

?ініціюючу порошкоподібну речовина;

?скляну банку, об`ємом 3л з надписом «Огірки»;

?дві скляні пляшки «Розчинник АЦЕТОН»;

?електричну кавомолку;

?пластикову пляшку «Білизна»;

?дві пластикові пляшки прального порошку «Vanish»;

?пластикову пляшку плямовивідника «Wells»;

?коробку від телефону Ergo B184 imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 ;

?стартовий пакет Київстар на номер НОМЕР_4 ;

?стартовий пакет Київстар на номер НОМЕР_5 ;

?коробка від смартфону Redmi Note7 imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 ;

?кухонні ваги сірого кольору;

?динамік від телефону;

?різнокольоровий пластилін;

?голку від медичного шприцю;

?дві металеві гайки;

?армований скотч-плівка;

?задню кришку телефону Ergo;

?порошкоподібну речовину;

?дві пластикові пляшки «Електролит»;

?дерев`яні палички;

?пакет з харчовою содою;

?пакет з цукровою пудрою;

?коробку від чайнику;

?пластикову миска;

?п`ять електросірників.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: