Справа № 489/2439/25
Провадження № 1-кс/489/843/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

15 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000078 від 04.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,

встановив:

СД ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом виявлення у ОСОБА_4 04.04.2025 по вул. Турбінна, парк «Дубки», м. Миколаєва психотропної речовини «солі».

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт вилученого 04.04.2025 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 мобільного телефону марки «Redmi Notе 11» серійний номер НОМЕР_1 , імей1 НОМЕР_2 , імей2 НОМЕР_3 , із сім-картами № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з метою забезпечення їх збереження як речових доказів.

Прокурор до суду не з`явився, зазначивши в клопотанні про його підтримання та проведення розгляду за його відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Власник тимчасового вилученого майна до суду не з`явився, про дату та час розгляду клопотання, з урахуванням скорочених, відповідно до ст. 172 КПК України, строків його розгляду та відсутністю відомих засобів зв`язку, повідомлявся оголошенням на сайті судової влади. Його неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000078 від 04.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України та що до його вчинення може бути причетним ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування 04.04.2025 під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 був вилучений мобільний телефон марки «Redmi Notе 11» серійний номер НОМЕР_1 , імей1 НОМЕР_2 , імей2 НОМЕР_3 , із сім-картами № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який дійсно має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вилучений в особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та на місці події, а також визнаний речовим доказом у постановою дізнавача від 04.04.2025. Тому з метою забезпечення його збереження для розслідування, встановлення обставин кримінального правопорушення та закінчення даного провадження необхідно накласти арешт на вказане майно.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження. Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000078 від 04.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi Notе 11» серійний номер НОМЕР_1 , імей1 НОМЕР_2 , імей2 НОМЕР_3 , із сім-картами № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який вилучений 04.04.2025 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1