Справа № 159/4237/24
Провадження № 1-кп/161/786/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 травня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000134, що надійшов з Волинського апеляційного суду, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ставок Турійського району Волинської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у травні 2022 року, маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає право керувати транспортним засобом, вступив в злочинну змову з особою, з якою заздалегідь домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія, яке надасть йому право керування транспортними засобами, за обумовленою ціною, при цьому, він, усвідомлюючи, що не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, та те, що вказаний документ буде підроблений, передав особі свої паспортні дані, номер ідентифікаційного коду платника податків та фотокартку, які використано під час виготовлення підробленого посвідчення водія.

У подальшому, в липні 2022 року, він, діючи за попередньою змовою, перебуваючи поблизу «ТСЦ МВС №0741», що за адресою: с. Струмівка, Луцького району, вул. Рівненська, 74, Волинської області за попередньою домовленістю зустрівся із невстановленою для досудового розслідування особою, від якої отримав підроблене посвідчення водія категорії «А», «В» , «С» на своє ім`я, яке є документом, що посвідчується та видається установою, з метою його подальшого використання для можливості керування транспортними засобами.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у підробленні посвідчення водія, яке видається установою і надає право керування транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 квітня 2024 року, близько 12 години 20 хвилин, рухаючись за кермом транспортного засобу марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Миру, що в с. Кульчин, Ковельського району, Волинської області, будучи зупиненим працівниками СРПП СПД №1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за порушення правил дорожнього руху, а саме за те, що рухався у вищевказаному транспортному засобі без пристебнутого паска безпеки, окрім цього перебував у стані алкогольного сп`яніння, за що на нього складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», маючи при собі завідомо підроблений бланк посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що згадане посвідчення водія підроблене, пред`явив його на вимогу поліцейських, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, мотив і мету, а також форму вини, суду дав показання, що дійсно він у травні 2022 року заздалегідь домовився з особою про виготовлення підробленого посвідчення водія, яке надасть йому право керування транспортними засобами, за обумовленою ціною та передав їй свої паспортні дані, номер ідентифікаційного коду платника податків та фотокартку, які використано під час виготовлення підробленого посвідчення водія. У подальшому, в липні 2022 року, він поблизу «ТСЦ МВС №0741», що за адресою: с. Струмівка, Луцького району, вул. Рівненська, 74, Волинської області, за попередньою домовленістю зустрівся із особою, від якої отримав підроблене посвідчення водія категорії «А», «В» , «С» на своє ім`я, з метою його подальшого використання для можливості керування транспортними засобами.

Крім цього, він, 12.04.2024, близько 12 години 20 хвилин, рухався за кермом транспортного засобу марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Миру, що в с. Кульчин, Ковельського району, Волинської області, де його зупинили працівники СРПП СПД №1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за порушення правил дорожнього руху, і він на вимогу поліцейських пред`явив їм підроблений бланк посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , заповнений на його ім`я, знаючи, що посвідчення водія підроблене.

Не заперечив, що умисно використав завідомо підроблене посвідчення водія.

У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень та просив суворо його не карати.

Під час судових дебатів прокурор Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у підробленні посвідчення водія, яке видається установою і надає право керування транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та у використанні завідомо підробленого документа,підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно з ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив умисний кримінальний проступок та умисний нетяжкий злочин, однак раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, усвідомив незаконність вчинених ним дій, а тому активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання та засуджував свою поведінку, запевнив, що зробив для себе належні висновки та в подальшому не буде займатись протиправною діяльністю і вчиняти кримінальних правопорушень, тяжких наслідків не настало, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його критичного відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що його обтяжує, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання та призначає ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 358 КК України, в межах санкції частини статті, у виді обмеження волі, та за ч. 4 ст. 358 КК України, в межах санкції частини статті, у виді обмеження волі, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Перешкоди, визначені ч. 3 ст. 61 КК України, для застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі, відсутні.

Визнаючи тривалість іспитового строку та вид обов`язків, визначених ст. 76 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, і визначає їх у обсязі необхідному і достатньому для виправлення обвинуваченого, тривалістю 1 (один) рік.

На переконання суду, таке покарання із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи фактичні обставини справи, є справедливим, оскільки співвідноситься між поставленою метою та засобами її досягнення.

При цьому, у даному випадку, на думку суду, призначення покарання без звільнення від його відбування, сприймалося б, як непропорційне до вчинених діянь.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, відповідно, знищити, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати, згідно з ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, - скасувати.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-посвідчення водія видане 19.07.2005 на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 , належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - знищити;

-DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 5 300 (п`ять тисяч триста) грн. 96 коп. процесуальних витрат за проведення судових технічних експертиз документів (висновки експерта № СЕ-19/103-24/5124-ДД від 23.04.2024 та № СЕ-19/103-24/5802-ДД від 08.05.2024).

Арешт майна, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.04.2024 (справа №159/2407/24, провадження №1-кс/159/848/24) - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1