Справа №705/1246/25
1-кп/705/772/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тойсі Паразусі Ібресінського району Чуваської республіки РФ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 10.12.2018 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 2) 22.10.2020 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі; 3) 20.11.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі; 4) 27.11.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, за невстановлених обставин, з метою незаконного придбання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, діючи умисно та цілеспрямовано, без передбаченого законом дозволу придбав чотири ручні гранати «Ф-1», які складаються із запалу та корпусу до гранати «Ф-1», що за своєю конструкцією містять вибухові матеріали, один малокаліберний пістолет, 11 малокаліберних набої калібру 5,6 мм., 2 набої калібру 5,56 х 45 мм, 1 набій калібру 7,62 х 39 мм, 2 набої калібру 12,7 мм, 147 набоїв калібру 5,45 мм, після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій та достовірно знаючи, що вищевказані предмети є бойовими припасами, вибуховими пристроями та вогнепальною зброєю, у невстановлений спосіб переніс їх до невстановленого місця, де в подальшому умисно та без передбаченого законом дозволу зберігав, та мав намір реалізувати.

Так, він 15.01.2025 близько 15 год. 20 хв. знаходячись неподалік «кладовища», що розташоване в адміністративних межах с. Родниківка, Уманського району Черкаської області, точні географічні координати 48.78823, 30.24155, з метою збуту бойових припасів та вогнепальної зброї, діючи умисно та цілеспрямовано, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої та оперативної закупки збув за 20000 (двадцять тисяч) гривень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особі, яка залучена до конфіденційного співробітництва, чотири корпуси гранати «Ф-1» із уніфікованими підривниками дистанційної дії УЗРГМ, які згідно висновку експерта № КСЕ-19/124-25/2232 від 20.02.2025, являються чотирма корпусами ручних бойових оборонних осколкових гранат Ф-1, що споряджені конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом масою 50-56 грамів та чотирма бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованими типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, які в конструктивному поєднанні відносяться до категорії вибухових пристроїв, що придатні для проведення вибуху, а також один малокаліберний пістолет, який згідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/2224-БЛ від 24.02.2025, являється короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, а саме одноствольним однозарядним пістолетом, виготовленим саморобним способом для стрільби 5,6 мм патронами кільцевого запалювання, який придатний до проведення пострілів при цьому стріляні кулі володіють достатньою вражаючою здатністю для заподіяння людині чи тварині небезпечних для життя або смертельних ушкоджень; 11 мисливських патронів, які згідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/2231-БЛ від 19.02.2025, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, а саме мисливськими патронами кільцевого запалювання калібру 22 LR, які придатні до стрільби; 2 патрони калібру 5,56 х 45 мм НАТО та 1 мисливський патрон калібру 7,62 х 39 мм., які згідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/2221-БЛ від 21.02.2025, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, які придатні до стрільби; 2 великокаліберні патрони калібру 12,7х99 mm (.50BMG), які згідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/2251-БЛ від 21.02.2025 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї; та 147 патронів калібру 5,45 мм, які згідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/2229-БЛ від 20.02.2025 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, які придатні до стрільби, чим ОСОБА_4 довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, після чого був затриманий працівниками поліції.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу..

27 лютого 2025 року сторони кримінального провадження № 0000094 від 07.01.2025, а саме прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 з іншого, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до положень глави 35 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Зазначена угода надійшла до суду разом з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України та містить формулювання підозри та положення про те, що сторони визнають правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому останній беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Сторони в угоді погодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2024, до покарання призначеного за новим вироком, остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків призначити у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що угода підписувалася у її присутності, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно положень п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають положенням Загальної частини Кримінального кодексу України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винного, його вік, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, станом на цей час не відбув покарання за останнім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2024, яким був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, а також враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а тому вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2024 до покарання призначеного за новим вироком, ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення та обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою та згідно ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання, а саме з 15.01.2025 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів та проведення судових експертиз на загальну суму 24 274 грн. 95 коп., а саме: за проведення судової експертизи № КСЕ-19/124-25/2232 від 20.02.2025 3979 грн. 50 коп.; судової експертизи № СЕ-19/124-25/2228-БЛ від 24.02.2025 2387 грн. 70 коп.; судової експертизи № СЕ-19/124-25/2224-БЛ від 24.02.2025 3183 грн. 60 коп.; судової експертизи № СЕ-19/124-25/2231-БЛ від 19.02.2025 2387 грн. 70 коп.; судової експертизи № СЕ-19/124-25/2221-БЛ від 21.02.2025 2387 грн. 70 коп.; судової експертизи № СЕ-19/124-25/2251-БЛ від 21.02.2025 1591 грн. 80 коп.; судової експертизи № СЕ-19/124-25/2229-БЛ від 20.02.2025 2387 грн. 70 коп.; судової експертизи № СЕ-19/124-25/2302-ФХД від 14.02.2025 5969 грн. 25 коп.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.01.2025 накладено арешт на імітаційні грошові кошти в сумі 20 000 гривень та мобільний телефон марки «Nomi».

За змістом ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи ту обставину, що судом не призначено ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна, вищевказані речові докази не підлягають спеціальній конфіскації та на час ухвалення вироку відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вищевказані імітаційні кошти та мобільний телефон, суд на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України дійшов висновку про необхідність скасування арешту майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 373, 374, 393, 394, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2025 року між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2024 до покарання призначеного за даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання виром законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати строк тримання під вартою з 15.01.2025 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 24274 (двадцять чотири тисячі двісті сімдесят чотири) гривні 95 копійок.

Арешт імітаційних грошових коштів в сумі 20 000 гривень та мобільного телефону марки «Nomi», накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.01.2025 скасувати.

Речові докази:

- залишки 4-х корпусів ручних бойових оборонних осколкових гранат «Ф-1» та 4-х бойових уніфікованих підривників дистанційної дії до ручних гранат типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), пістолет «Walter PPK»; одноствольний однозарядний пістолет виготовлений саморобним способом; 11 мисливських патронів кільцевого запалювання калібру 22 LR; 2 патрони калібру 5,56 х 45 мм. НАТО та 1 мисливський патрон калібру 7,62 х 39 мм; 2 великокаліберні патрони калібру 12,7х99 mm. (50BMG); 147 патронів калібру 5,45 мм; імітаційні грошові кошти в сумі 20 000 гривень; змиви з рук ОСОБА_4 , що зберігаються в Уманському РУП ГУНП в Черкаській області знищити;

- мобільний телефон марки «Nomi» - повернути ОСОБА_4 ;

- дві флеш-карти пам`яті з результатами проведення НСРД інвентарні номери 6565т та 6567т залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1