ЄУН справи: 336/2373/20
Номер провадження: 1-кп/336/85/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченої ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м.Мелітополя Запорізької області,громадянки України,з середньою спеціальною освітою,заміжньої,до затримання не працювала, мешкала без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимої

-24.10.2011 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Постановою 02.07.2012 Комунарського районного суду міста Запоріжжя іспитовий строк відмінено, направлена відбувати покарання за вироком суду на 1 рік позбавлення волі.

-29.10.2013 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік.

-13.05.2015 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.10.2013 і остаточно визначено 2 роки 10 днів позбавлення волі. Початок строку 14.07.2015.

-17.10.2017 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту строком 1 місяць.

-28.04.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, чю. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі , на підставі ст. 75, 76 звільнена від відбування покарання із іспитовим терміном 1 рік. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2021 скасовано звільнення від відбування покарання із випробуванням,звільнена 14.06.2023 р.по відбуттю строку покарання

-18.06.2024 р.Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.263 КК України до пробаційного нагляду на строк 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

встановив:

ОСОБА_6 ,маючи умисел на незаконне носіння,придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів,у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених обставинах,без передбаченого законом дозволу, придбала пістолет «МЕ 9 Mod.PARA» калібру 35 Blank виробництва фірми «Cuno Melcher ME-Sportwaffen GmbH&Co.KG Solingen»(Німеччина) та п`ять патронів калібру 9 мм,які перенесла до свого помешкання - у приміщення квартири АДРЕСА_2 та у подальшому зберігала у сумці,котру носила при собі.

30.03.2020 р.о 18.05 год.в ході проведення санкціонованого обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено пістолет,який згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 2-216 від 23.04.2020 р.є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 7,2 мм,виготовленою шляхом переробки газового пістолету «МЕ 9 Mod.PARA» калібру 35 Blank виробництва фірми «Cuno Melcher ME-Sportwaffen GmbH&Co.KG Solingen»(Німеччина), котра полягає у видаленні захисного елементу із каналу ствола,придатний для проведення окремих пострілів;5 (п`ять) патронів, які є боєприпасами-саморобними пістолетними патронами калібру 9мм Р.А.,придатними для стрільби,котрі ОСОБА_6 зберігала без передбаченого законом дозволу.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення винуватою себе визнала повністю та пояснила,що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин вчинила вказаний вище злочин. Показала,що в період 2020 р.вела спосіб життя,пов`язаний із наркотичними засобами,спілкувалась з різними людьми,в тому числі раніше судимими,мала підстави побоюватись за власну безпеку. За обставин,які за давністю подій наразі не пам`ятає,у березні 2020 р.незаконно,не маючи дозволу,придбала пістолет та 5 патронів до нього,зберігала зброю при собі,переважно носила у сумці. Наприкінці березня 2020 р. вона спільно із знайомою ОСОБА_7 ,колишнім співмешканцем ОСОБА_8 прийшли до квартири АДРЕСА_2 ,де на той час був притон,спільно з власником квартири на ім`я ОСОБА_9 вони готували та вживали наркотики ,в цей час до квартири завітали працівники поліції та провели санкціонований обшук,в ході якого у неї в сумці виявили та вилучили вказаний вище пістолет та 5 патронів,дозволу на зберігання яких вона не мала та ніколи не отримувала,жодних документів на них не має.У скоєному розкаялася,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорювала.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 01.04.2020 р.,за № 0000879 31.03.2020 р.було внесено відомості про розпочате досудове розслідування кримінального провадження за фактом вилучення у громадянки в ході санкціонованого обшуку житла предмета,схожого на пістолет,з патронами(а.с.151 т.1)

Відповідно до протоколу обшуку від 30.03.2020 р.з відеозаписом,на підставі ухвали слідчого судді працівниками Шевченківського ВП був проведений санкціонований обшук квартири за адресою: АДРЕСА_3 ,під час якого у присутньої в приміщенні квартири ОСОБА_6 було виявлено у сумці та вилучено вогнепальну зброю з патронами,які упакували та опечатали.

В судовому засіданні був відтворений відеозапис на флеш-накопичувачі проведення слідчої дії обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 ,який є додатком до протоколу обшуку,з якого встановлено,що обшук проводився за участю понятих ,в присутності ОСОБА_6 ,яка добровільно видала працівникам поліції із сумочки пістолет та з кишені патрони, надала пояснення про належність саме їй зброї та боєприпасів,зауваживши,що зберігає зброю з боєприпасами для самооборони(а.с.150 т.1,177-184 т.1).

Згідно висновку експерта № 2-216 від 06.04.2020 р.,наданий на дослідження предмет ,схожий на пістолет,є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 7,2 мм,виготовленою шляхом переробки газового пістолету «МЕ 9 Mod.PARA» калібру 35 Blank виробництва фірми «Cuno Melcher ME-Sportwaffen GmbH&Co.KG Solingen»(Німеччина), котра полягає у видаленні захисного елементу із каналу ствола,придатний для проведення окремих пострілів;5 (п`ять) патронів, які є боєприпасами-саморобними пістолетними патронами калібру 9мм Р.А.,придатними для стрільби(а.с.161-172 т.1).

Постановою слідчого від 01.04.2020 р. пістолет МЕ 9 Mod.PARA без маркування,вилучений під час обшуку у ОСОБА_6 ,визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання в камеру схову Шевченківського ВП(а.с.174 т.1).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 ,допитаний в режимі відео конференції,показав,що у березні 2020 р.,точну дату та обставини подій не пригадує за давністю подій,він з іншими знайомими наркоманами,серед яких була і ОСОБА_6 ,перебував у квартирі,власника якої не знає,вони вживали наркотики та алкоголь. У квартиру прибули працівники поліції,які проводили обшук,шукали наркотики,шприци,вилучили у ОСОБА_6 пістолет та патрони.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала,що вона знайома з ОСОБА_6 протягом більше 6 років,раніше вони спільно вживали наркотики,які ходили виготовляти та вживати на квартиру до знайомого. В один з днів наприкінці березня 2020 р.вони прийшли у цю квартиру,яку вона може описати як притон,у компанії малознайомих свідку чоловіків вживали наркотики,під час цього у квартиру прибули працівники поліції,які провели обшук,у ОСОБА_6 із сумки вилучили пістолет,щодо якого обвинувачена пояснила,що зберігає його для самозахисту.

В судовому засіданні обвинувачена не оспорювала ,що долучений до матеріалів кримінального провадження речовий доказ пістолет та патрони у кількості 5 штук повністю відповідає за зовнішніми ознаками та технічними складовими предмету,який був у неї вилучений під час обшуку.

Досліджені в судовому засіданні докази логічні,послідовні,не містять протиріч,переконливі як кожен окремо,так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований,містить інформацію щодо предмету доказування,схожих,не оспорюваних,чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Статтею 61 Конституції України встановлено,що юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченій покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченої.

Так,обвинувачена раніше була судима, офіційно не працювала, однак має постійне місце проживання, уклала шлюб та мешкала в сім`ї,тяжких наслідків від її дій не настало.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачена дає критичну оцінку своїм діям, своїми активними діями сприяла органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину, визнає винуватість у скоєнні злочину,

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави при призначенні покарання у межах санкції статі 263 ч.1 КК України,по якій обвинувачена судом визнається винуватою, для застосування мінімального покарання у виді позбавлення волі,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченої без реального відбування нею покарання неможливо ,але строк покарання може бути мінімальним,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої з метою захисту суспільства.

Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2020 р.,постановленим після вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.263 КК України,за яке вона засуджується у цьому кримінальному провадженні(30.03.2020 р.), ОСОБА_6 було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ч.1,2,4 ст.70 КК України,при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2020 р.обвинуваченою відбуто повністю та її звільнено 14.06.2023 р.з місця відбування покарання,питання про призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів в порядку ч.4 ст.70 КК України вирішується судом враховуючи вказані обставини.

Вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.06.2024 р.,який набрав законної сили 19.07.2024 р.,постановленим після вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.263 КК України,за яке вона засуджується у цьому кримінальному провадженні(30.03.2020 р.), ОСОБА_6 було призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.

Відповідно до ч.1 п.1 п.п. а1) ст.72 КК України,при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні пробаційного нагляду.

З урахуванням згадуваних вище положень ч.4 ст.70 КК України та ч.1 ст.72 КК України,при призначенні покарання за сукупністю злочинів ,за які ОСОБА_12 засуджується за цим вироком,та злочином,за який обвинувачена засуджена вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.06.2024 р.,суд застосовує принцип часткового складання покарань,що відповідає особі обвинуваченої та тяжкості скоєного.

Призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ ,викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р.,в яких ЄСПЛ зазначив,що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним,якщо встановлено,що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.008 р.ЄСПЛ вказав,що для того,щоб втручання вважалося пропорційним,воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду,призначення обвинуваченим такого покарання справедливим,співмірним і достатнім для його виправлення,кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченими,так і іншими особами,а також буде відповідати таким принципам Конвенції,як пропорційність обмеження прав людини,легітимна мета і невідворотність покарання.

Так,у розумінні ЄСПЛ ,покарання повинне встановлювати новий додатковий обов`язок для особи,який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення.Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає,що покарання переслідує подвійну мету:покарання і стримування від вчинення нових злочинів,а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтир для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Відповідно до обвинувального акту, по кримінальному провадженню наявні процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1961 гр.40 коп.,ці витрати,пов`язані із залученням експерта,підтверджені довідкою експертної установи про вартість проведених досліджень,які відповідно до ст.118,124 КПК України суд стягує з обвинуваченої у дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченої у цьому кримінальному провадженні не обирався,проте з 01.12.2024 р. ОСОБА_6 затримана в порядку ст..208 КПК України в іншому кримінальному провадженні,строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

Ухвалив:

Визнати винуватою ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України,за сукупністю злочинів призначити покарання ОСОБА_12 шляхом складання з повністю відбутим покаранням за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя Запорізької області від 28.04.2020 р.,у виді позбавленні волі строком на 3 роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України,за сукупністю злочинів призначити покарання ОСОБА_12 шляхом часткового складання з невідбутим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.06.2024 р.,та остаточно призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 3(три) роки 1 місяць.

Строк відбування обвинуваченою ОСОБА_12 покарання рахувати з 01.12.2024 р. з часу фактичного затримання,зарахувавши у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 01.12.2024 р.по день ухвалення цього вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- пістолет МЕ 9 Mod.PARA калібру 35 Blank виробництва фірми «Cuno Melcher ME-Sportwaffen GmbH&Co.KG Solingen»(Німеччина), 5 (п`ять) патронів калібру 9мм Р.А,які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області -конфіскувати та передати у Дозвільну систему ГУНП у Запорізькій області для вирішення подальшої долі;

-флеш-накопичувач micro CD з відеозаписом обшуку від 30.03.2020 р.,який знаходиться у справі,зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Стягнути з ОСОБА_12 в дохід держави судові витрати на проведення судової експертизи № 2-216 від 23.04.2020 р. у розмірі 1961 гривня 40 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення,обвинуваченою,яка утримується під вартою,у той же строк після вручення копії вироку.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1