МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1230/24
Провадження № 1-кп/945/423/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2 КК України, ч. 1 ст. 161 КК України,

встановив:

14 квітня 2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження тримання під вартою ОСОБА_4 та вважали, що відносно обвинуваченої слід обрати домашній арешт, з застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши сторін кримінального провадження та вирішуючи питання про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом встановлено таке.

ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Під час підготовчого судового засідання та судового розгляду ОСОБА_4 також продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Частину шосту статті 176 визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р (II) /2024 від 19.06.2024.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, зокрема, запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 суд враховує, що особа обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 114-2, ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України та констатує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, які не зменшились та продовжують існувати на даний час, що виправдовує подальше тримання обвинуваченої під вартою.

Так, ОСОБА_4 раніше не судима, але наразі обвинувачується у вчиненні двох злочинів, які мають різний об`єкт посягання та різний рівень суспільної небезпеки, а тому суд, поміж іншого, враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про можливість вчинення обвинуваченою дій направлених на переховування від суду. Крім того, обвинувачена, маючи проросійські політичні погляди, знаючи про те, що на даний час третина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни агресора рф та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливить її розшук, створює ризик переховування її на цих територіях. Вказаному сприяє те, що обвинувачена не має постійних джерел доходу, не одружена, не має дітей на утриманні, не має міцних соціальних зв`язків.

Сторона захисту правом збирання та подання до суду документів та інших доказів, в порядку, визначеному ст. 22 КПК України, не скористалась.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави вважати, що у обвинуваченої наявні ризики: переховуватися від суду, а також ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Зазначені вище ризики є суттєвими, не зменшилися і продовжують існувати, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, у тому числі і домашнього арешту, з огляду на імперативні положення, передбачені ч. 6 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 350, 369, 370 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 16 червня 2025 року (включно).

На ухвалу щодо продовження строку дії запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1

18.04.2025