ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7689/25
провадження № 1-кс/753/1074/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0006128 внесеного до ЄРДР від 11.07.2018 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, грузин, громадянин Грузії, раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Суть справи.

Старший слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві майор поліції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеньпередбачених ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006128 від 11.07.2018 -

Обставини встановлені судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заздалегідь, тобто до початку злочину, приблизно в листопаді 2017 року спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та двома іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, зорганізувались у стійке об`єднання, розробили єдиний план, відомий всім учасникам групи, та розподілили функції між собою. Розроблений план передбачав спільне вчинення злочину, а саме: викрадення із застосуванням насильства та незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 з корисливого мотиву.

Відповідно до злочинного задуму та розподілу ролей:

- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мали підшукати транспортний засіб для використання під час викрадення ОСОБА_9 та приміщення для подальшого незаконного утримання ОСОБА_9 , безпосередньо прийняти участь у викраденні ОСОБА_9 та доставити його до місця подальшого незаконного утримання, а також забезпечувати під час незаконного утримання ОСОБА_9 у приміщенні продуктами харчування, засобами гігієни, зв`язку тощо;

- дві інші особи, мали безпосередньо прийняти участь у викраденні ОСОБА_9 та доставити його до місця подальшого незаконного утримання, де в подальшому постійно перебувати поряд з ОСОБА_9 для його незаконного утримання та уникнення його втечі;

- організація вчинення злочину та керівництво його підготовкою і вчиненням покладалась на ОСОБА_6 , крім того останній мав безпосередньо прийняти участь у викраденні ОСОБА_9 та доставці його до місця подальшого незаконного утримання.

З метою виконання завчасно розробленого злочинного плану та відповідно до розподілених ролей, приблизно в кінці листопада 2017 року ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 , попередньо, до моменту вчинення злочину, на території Солом`янського району м. Києва придбали автомобіль марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), для подальшого викрадення та перевезення з його допомогою потерпілого ОСОБА_9 до місця його подальшого утримання.

Також, з метою виконання завчасно розробленого злочинного плану та відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , 10.12.2017 з метою підшукання приміщення для незаконного утримання ОСОБА_9 прибули до приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 з метою конспірації своїх дій та унеможливлення його подальшої ідентифікації у випадку їх викриття, домовляючись про оренду вказаного будинку із господарем, здійснив спробу оформлення оренди на сторонню особу. Отримавши відмову від господаря будинку, ОСОБА_8 того ж дня з умовою щомісячної оплати у розмірі 13500 гривень орендував на власне ім`я (надавши копію свого паспорту) приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому планувалось незаконно утримувати ОСОБА_9 .

Реалізуючи спільний злочинний план, діючи організованою групою, вивчивши завчасно режим життя потерпілого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та двома Іншими особами 11.12.2017 приблизно о 16 год. 40 хв., прибули на автомобілі марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , до двору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де стали очікувати на приїзд потерпілого ОСОБА_9

11.12.2017 приблизно о 18 год. 00 хв. у двір будинку за адресою: АДРЕСА_2 , заїхав потерпілий ОСОБА_9 на власному автомобілі марки «Мерседес МЛ» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинив автомобіль на автостоянці навпроти будинку та вийшов з автомобіля. У цей час до ОСОБА_9 підійшла одна Інша особа, яка відволікаючи увагу останнього, почала з ним розмовляти. Одразу після цього, до них підбігли ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та одна інша особа, які в чотирьох, діючи організовано групою осіб, користуючись перевагою у кількості та фізичній силі, прагнучи подолати волю потерпілого до опору з метою його викрадення та незаконного позбавлення волі, протиправно нанесли потерпілому численні удари в область тулуба, та натягнувши капюшон куртки йому на голову, обмеживши таким чином видимість останнього, потягнули силоміць ОСОБА_9 до автомобіля марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого в той момент перебував ОСОБА_10 , який з метою скорочення часу викрадення ОСОБА_9 під`їхав та зупинився біля них.

Подолавши волю ОСОБА_9 до опору, зазначені особи насильно посадили його до автомобіля «марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , де стали незаконно утримувати проти його волі.

В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та дві Інші особи, викравши та незаконно утримуючи ОСОБА_9 проти його волі в автомобілі марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , з метою конспірації своїх незаконних дій, прослідували до безлюдного місця, що неподалік будівлі за адресою: м.Київ, вул. Колекторна, 112. Прибувши до вказаного місця ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Особа-1 та дві Інші особи, силоміць витягли ОСОБА_9 з автомобіля марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 та помістили до завчасно підготовленого автомобіля марки «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився у користуванні ОСОБА_7 , на якому, продовжуючи незаконно утримувати ОСОБА_9 проти його волі, відвезли останнього до заздалегідь орендованого приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та дві інші особи, діючи організовано між собою, відповідно до розподілених ролей, в період з 11.12.2017 до 15.01.2018 незаконно утримували ОСОБА_9 проти його волі у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом незаконного утримання ОСОБА_9 у вказаному приватному будинку з ним постійно перебувало дві Інші особи, які контролювали його та утримували від втечі обмежуючи його рухливість шляхом зв`язування рук ОСОБА_9 технічними пластиковими хомутами.

В період з 11.12.2017 по 15.01.2018 ОСОБА_7 періодично доставляв до приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому отримували ОСОБА_9 , продукти харчування та засоби гігієни.

15.01.2018 приблизно о 15.45 за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, в магазині «MoYo», що розташований в ТРЦ «Квадрат», ОСОБА_7 реалізуючи попередньо розроблений злочинний план та відповідно до відведеної йому ролі, придбав два мобільних телефони «TWOE E200 Dual Sim Black» та «Nokia 105», а також дві сім-карти до мобільних телефонів «Vodafone XS» оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна», які планувалось використовувати іншими учасниками організованої групи для спілкування між собою з метою конспірації їх незаконних дій.

В подальшому, 15.01.2018 о 18.50 за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Київська, 2В, в магазині «Мегамаркет» ОСОБА_7 реалізуючи попередньо розроблений злочинний план та відповідно до відведеної йому ролі, придбав низку продуктів харчування та засобів гігієни, які планувалось використовувати іншими учасниками організованої групи. Після чого, того ж дня, приблизно о 19.15 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 доставив придбані ним продукти харчування, засоби гігієни, два мобільні телефони та дві сім-карти до мобільних телефонів до приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно утримувався ОСОБА_9 .

Приблизно о 19.30 15.01.2018 працівниками Департаменту контррозвідки Служби безпеки України звільнено ОСОБА_9 від незаконного утримання в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення силового проникнення до вказаного будинку. В ході проведення операції по звільненню ОСОБА_9 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та дві Інші особи з місця події втекли.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому з корисних мотивів, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюваному на протязі тривалого часу, вчиненому організованою групою, тобто скоїв злочин, передбачений ч.3 ст. 146 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Грузія, грузин, громадянин Грузії, без місця реєстрації та постійного місця проживання на території України, раніше не судимий, перебуваючий у міжнародному розшуку за республікою Грузія.

Наявність обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_11 від 11.12.2017 року; протоколом огляду місця події від 11.12.2017 року; протоколом огляду місця події від 11.12.2017 року; протоколом огляду місця події від 11.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.12.2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 11.12.2017 року; протоколом перегляду відеозапису від 12.12.2017 року; протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 від 16.01.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 16.01.2018 року; протоколом обшуку від 15.01.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 16.01.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 25.01.2018 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 26.01.2018 року;протоколом слідчого експерименту від 03.03.2018 року;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 05.02.2018 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 05.02.2018 року; протоколом огляду документів від 09.07.2018 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З метою встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження проведеними заходами встановлено, що останній після вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення намагався покинути територію України авіарейсом сполученням «Одеса - Стамбул», одночасно з цим останній перебував у міжнародному розшуку за республікою Казахстан, у зв`язку із чим 05.02.2018 був затриманий в аеропорту для здійснення його подальшої екстрадиції.

13.03.2018 відповідно до ухвали Малинівського районного суду м. Одеси стосовно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та звільнено з слідчого ізолятора.

14.03.2018 ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0012962 від 11.12.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України та відповідні процесуальні документи направлено за місцем його проживання засобами поштового зв`язку.

У зв`язкуіз тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не було встановлено, останнього оголошено в розшук та заведено оперативно-розшукову справу №02-1413.

15.03.2018 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0012962 від 11.12.2017 відносно підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було направлено до Дарницького районного суду м. Києва, а в свою чергу, у зв`язку з тим, що місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 до моменту завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено не було, заступником керівника Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_18 , відносно останнього було виділено матеріали досудового розслідування у окреме кримінальне провадження, про що внесено відомості до ЄРДР за №0006128 від 11.07.2018.

19.07.2018 кримінальне провадження №0006128 від 11.07.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 146 КК України зупинено у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування (ОРС №02-1413 від 20.03.2018).

В ході досудового розслідування офіційних підтверджень перетину державного кордону України підозрюваним ОСОБА_6 не отримано, однак проведеним моніторингом публікацій у відкритих джерелах мережі інтернет виявлено публікації про те, що останнього затримано правоохоронними органами республіки Чехія та передано до США, оскільки ОСОБА_6 у даній країні підозрюється у організації вбивства.

У зв`язку із чим, в порядку ст. 281 КПК України, з метою підтвердження виявленої інформації до відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у м. Києві направлено листидля отримання інформації каналами НЦБ Інтерполу. Відповідно до отриманих листів станом на 09.04.2025 в банках даних Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, наявні відомості щодо ОСОБА_6 про активний міжнародний розшук (червоне оповіщення) за республікою Грузія, а також НЦБ Інтерполу в Чеській Республіці направлено повідомлення за фактом того, що 21.02.2024 ОСОБА_6 екстраговано з Чехії до США.

Враховуючи вжиті заходи та отриману інформацію, щодо поточного місця перебування підозрюваного від 11.04.2025 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Мотиви слідчого судді при постановленні ухвали та застосований закон.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин є підстави вважати, що має місце високий ступень ризиків передбачених п.п.п 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, у вчиненні якого він підозрюється та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, останній, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 не має місця реєстрації та постійного проживання на території України, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та тривалий час переховується від органів досудового розслідування та перебуває у міжнародному розшуку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Таким чином, достатні фінансові можливості (наявність постійного доходу), можливість безперешкодного виїзду за кордон, а також враховуючи вид та міру можливого покарання та можливе бажання його уникнення - все це в сукупності підтверджує ризик переховування підозрюваного або в Україні, або за кордоном. Наявне місце проживання та роботи не може бути тим фактором, що може гарантувати відсутність ризику втечі внаслідок страху кримінальної відповідальності та тривалого терміну позбавлення волі.

Крім того, інкримінований ОСОБА_6 злочин було вчинено із застосуванням насильства, останній може здійснювати на свідків, інших підозрюваних та потерпілого вплив, шляхом залякування, погроз, тощо. Допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні, а підозрюваному відоме їх місце роботи (проживання), тому ним може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. На даний час враховуючи відомі органу досудового розслідування обставини вчинення даного кримінального правопорушення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 після повідомлення йому про підозру у вчиненні зазначених правопорушень, розуміючи що його дії викриті, може вчинити незаконний вплив у виді погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу або грошової винагороди стосовно осіб, які є свідками вчинення ним злочину,є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вчинити інше кримінальне правопорушення, так як встановлено, що ОСОБА_6 хоч і є особою раніше не судимою на території України, проте останній перебуває у міжнародному розшуку за вчинення низки злочинів за Республікою Грузія та іншими країнами.

Вказаним ризикам, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.

До підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе стримати останнього від переховування від органів досудового розслідування та суду.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями досудовим розслідуванням не встановлені.

Також, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде абсолютно не дієвою, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики. Крім того, ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, місця реєстрації та постійного місця проживання на території України не має, що в разі обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може посприяти його повторному переховуванню від органів досудового розслідування та суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Тому, враховуючи перелічені ризики вважаю, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і надавати оцінку недоцільності застосування інших запобіжних заходів, з урахуванням наведеного, суд вважає не потрібним.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183-184, 194 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1