Справа № 761/7263/24
Провадження № 1-кс/761/5211/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в межах кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000162 клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання про скасування арешту з майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21.03.2023, у межах кримінального провадження № 000162 від 18.04.2022 з майна належного ОСОБА_4 , а саме з автомобіля марки «Ford Escape», 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися арештованим майном.

Своє клопотання представник власника майна обґрунтовує тим, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження вдпала потреба, крім того, власник майна - ОСОБА_4 добровільно та безоплатно передала на баланс військової частини НОМЕР_3 -Б Міністерства оборони України вказаний транспортний засіб.

У судове засідання представник власника майна та власник майна не з`вились, про дату та час судового розгляду були повідомлені завчасно та належним чином, від представника власника майна надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Пролкурор у судове засідання не з`явився, однак просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити його.

Суд, вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження та матеріали клопотань, дійшов наступних висновків.

Так, з наявних у розпорядженні суду матеріалів убачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21.03.2024, у межах кримінального провадження № 0000162 від 18.04.2022 накладено арешт на автомобіль марки «Ford Escape», 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися арештованим майном, з метою забезпечення речового доказу у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до постанови слідчого від 15.03.2023 вказаний транспортний засіб, визнаний речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканість права власності.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 передбачає позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, яким встановлено порушення ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, з аналізу наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, з урахуванням того, що зазначений у клопотанні транспортні засіб був переданий на потреби Збройних Сил України, враховуючи позицію прокурора, який не заперечує щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, свідчить про відсутність обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що існують ризики, на підставі яких прийнято рішення про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, а також розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 26, 100, 160-166, 170-174 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21.03.2024, у межах кримінального провадження № 0000162 від 18.04.2022 накладено арешт на автомобіль марки «Ford Escape», 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1