Справа № 405/8287/24
провадження № 1-кс/405/3651/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001347 від 25.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області майор поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з вказаним клопотанням, клопотання просила задовольнити.

Разом з тим, слідча у судове засідання не з`явилася, проте про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином.

Особі у володінні якої знаходяться речі та документи направлено судову повістку про дату, час та місце розгляду клопотання, однак представник у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі.

Оскільки, згідно ч. 4 ст. 163 КПК України відсутність слідчого та особи у володіння, які перебувають документи не є перешкодою для розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого та представника особи у володінні якої знаходяться речі та документи

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, беручи до уваги, що слідчого про день, час та місце розгляду вказаного вище клопотання було повідомлено про судове засідання належним чином, проте слідчий у судове засідання не зявився, слідчий суддя вважає причину неявки слідчого у судове засідання неповажного та розцінює його позицію, як непідтримання клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, що вказує на втрату слідчим інтересу до клопотання.

Крім того, слідчим суддею відмічається, що ст. 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Отже, дослідивши матеріали клопотання, яке погоджене прокурором, та подане у відповідності до ст. 160 КПК України, беручи до уваги, що слідчою не доведена наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні осіб, які вказані слідчою в клопотанні, а крім того, що самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, вказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає клопотання слідчої не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159-166 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчої - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_4