КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1466/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника володільця майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023 на криптовалютні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером НОМЕР_17 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник володільця майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Також представником володільця майна ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 , подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, вимог ч. 3 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 171, ст. 173 КПК України.

Апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення не доведено, що арештоване майно відповідає критеріям речового доказу, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України.

ОСОБА_6 не вчиняв особисто та не має відношення до вчинення третіми особами кримінальних правопорушень та незаконної діяльності загалом, набуті ним активи, в тому числі криптовалютні активи на криптовалютному гаманці, User ID НОМЕР_6, що обслуговується біржою Binance (Nest Services Limited), мають законне походження, доходи обліковані ДПС України та з них сплачено податки і інші обов`язкові платежі.

Так, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору доходи ОСОБА_6 склали у 2016 році - 944 500 грн, у 2019 році - 989 010 грн, у 2020 році - 2 892 277 грн, у 2021 році - 1 348 700 грн, у 2022 році - 702 956 грн, у 2023 році - 2 295 849 грн.

А також у 2024 році ОСОБА_6 одержано дохід в сумі 1 000 000 грн від продажу нерухомого майна - комерційної нерухомості, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Загалом офіційні доходи ОСОБА_6 з 2016 року по 2023 рік склали 10 173 292 грн.

Більше того, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0002620 підозрювані вступили в злочинну змову та розробили план вчинення інкримінованих їм злочинів 18.10.2023.

Однак, ОСОБА_6 отримав від криптовалютного обмінника із адресою НОМЕР_4 активи в сумі 11 265 USDT ще 16.10.2023, тобто до того, коли підозрювані вступили в змову та розпочали вчинення інкримінованих їм злочинів.

Зазначені обставини повністю документально підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому твердження сторони обвинувачення, що арештоване майно набуте кримінально протиправним шляхом не підтверджується жодним доказом.

За таких обставин, криптовалютні активи, належні ОСОБА_6 , не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим арешт накладено необґрунтовано із істотним порушенням вимог КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна ОСОБА_6 , слідчий суддя не врахував наслідки застосування такого заходу забезпечення для вказаної особи, оскільки такі процесуальні обмеження фактично є вилученням в нього значної частини нажитого майна та очевидно не відповідають завданням кримінального провадження.

На обгрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що ОСОБА_6 не був присутнім під час розгляду клопотання про арешт майна, дізнався про факт накладення арешту лише наприкінці 2024 року. Адвокат ОСОБА_7 , отримавши ухвалу слідчого судді, протягом 3-х днів підготував та подав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , в підтримку поданої апеляційної скарги, яку останній підтримав з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без участі ОСОБА_6 , при цьому, апелянт зазначає, що дізналися про факт накладення арешту лише наприкінці 2024 року та отримавши ухвалу слідчого судді, протягом 3-х днів підготувлено та подано апеляційну скаргу. Іншої інформації матеріали справи не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 190 КК України.

21.08.2024 року прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0002620 від 06.11.2023, а саме на криптовалютні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером НОМЕР_17 за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що в період з липня 2023 року по теперішній час, на території України діє злочинна група з ознаками організованості, до складу якої входять мешканці Тернопільської області та м. Києва, учасники якої до своїх злочинних планів залучили службових осіб ТОВ «Нової Пошти» та під приводом закупівлі, та реалізації квадрокоптерів, шахрайським шляхом, зловживаючи своїм службовим становищем в умовах воєнного стану заволоділи грошовими коштами потерпілих у особливо великих розмірах.

Встановлено, що у своїй злочинній діяльності ряд осіб, з метою маскування походження грошових коштів, які отримувалися шахрайським шляхом використовували також крипто гаманці фактично підконтрольних осіб та інших учасників злочинної групи, яких залучали до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

У відповідності до показів свідків та інших матеріалів, зібраних ДКП НП України на виконання доручень слідчого у порядку ст. 40 КПК України, встановлено, що з метою легалізації грошових коштів отриманих злочинним шляхом, отримувалися кошти у криптовалюті USDT на електронний гаманець НОМЕР_2 , який обслуговується біржею Binance.

В подальшому отримано аналітичне дослідження вказаного гаманця та достовірно встановлено ряд осіб, які отримували кошти у криптовалюті з метою подальшої легалізації, зокрема кошти виводилися на крипто валютні гаманці.

Враховуючи викладене, наявні достатні підстави вважати, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пособником вищеописаної організованої групи.

Таким чином, у ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів та встановлені вагомі обставини, які свідчать, що криптовалютий гаманець НОМЕР_1 , який обслуговується криптобіржою Binance ( ОСОБА_9 ) та зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 та віртуальні активи, що розміщені на ньому отримані злочинним шляхом.

Постановою слідчого від 15.08.2024 криптовалютні гаманці User ID НОМЕР_3 , User ID НОМЕР_5, User ID НОМЕР_6, User ID НОМЕР_7, User ID НОМЕР_8, User ID НОМЕР_9, User ID НОМЕР_10, User ID НОМЕР_11, User ID НОМЕР_12, User ID НОМЕР_13, User ID НОМЕР_14, User ID НОМЕР_15 та User ID НОМЕР_16, які обслуговуються криптобіржою Binance (Nest Services Limited) визнано речовими доказами, оскільки вони були засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегли відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які знаходяться на вказаних криптовалютних гаманцях, оскільки вони могли були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом.

Метою арешту віртуальних рахунків, які знаходяться на криптовалютних гаманцях є забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки вони перебувають у розпорядженні осіб, причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення та існує реальна загроза їх переховування від слідства з метою унеможливлення встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

22.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора про накладення арешту на майно та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023 на криптовалютні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером НОМЕР_17 за адресою: АДРЕСА_3

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0002620 від 06.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 190 КК України, слідчий суддя, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали виходив з того, що з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що слідчий суддя розглянувши клопотання прокурора дотримався вимог, якими регламентується вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0002620 від 06.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 190 КК України, можливе відношення до нього криптовалютних активів, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером НОМЕР_17 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку відповідно до постанови слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_10 від 15.08.2024 /т. 1 а.с.82-87/ визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження, оскільки відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як у ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів та встановлені вагомі обставини, які свідчать, що криптовалютні гаманці є засобом вчинення кримінального правопорушення, а саме слугують для маскування та приховування грошових коштів, а віртуальні активи, що розміщені на них отримані злочинним шляхом, тобто вказане майно може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно, з підстав того, що воно відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до кримінального провадження, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Твердження апелянта про те, що набуті ОСОБА_6 активи, в тому числі криптовалютні активи на криптовалютному гаманці, User ID НОМЕР_6, що обслуговується біржою Binance (Nest Services Limited), мають законне походження, доходи обліковані ДПС України та з них сплачено податки і інші обов`язкові платежі, мають бути перевіренні органом досудового розслідування.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику володільця майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4