Справа № 395/1115/24
Провадження № 1-кп/395/10/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/10/2025, що зареєстроване в ЄРДР 04.04.2024 року за № 0000183 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Капітанівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, що має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 здійснив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин на території України, у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, введено воєнний стан з подальшими змінами, відповідно до Указу Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, та Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 05 лютого 2024 року № 50/2024 продовжено загальну мобілізацію на строк 90 діб.

Разом з цим, ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним солдатом запасу, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19 березня 2024 року його було призначено до команди НОМЕР_1 МЦПП Збройних Сил України та о 14 годині 30 хвилин було виписано мобілізаційне розпорядження та повістку на відправку (бойову) на військову службу, по мобілізації, під час дії воєнного стану в України. При цьому в повістці було зазначено про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на 07 годину 00 хвилин 23 березня 2024 року для здійснення призову та направлення для проходження військової служби, під час мобілізації.

Однак, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з подальшими змінами, востаннє, відповідно до Указу Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних», ОСОБА_5 19 березня 2024 року о 14 годині 40 хвилин перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, будучі попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, без поважних на це причин, безпідставно, пославшись на небажання проходити військову службу, умисно, в категоричній формі і відкрито відмовився від проходження служби та отримання повістки на відправку (бойову), про що був складений відповідний акт, тим самим ОСОБА_5 ухилився від призову за мобілізацією.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, вказав, що вказані обставини щодо відмови від мобілізації виникли у зв`язку з тим, що напередодні даних подій на фронті загинув рідний брат дружини та у нього в сім`ї була дуже важка емоційна, психологічна обстановка.

У суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та сторони кримінального провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до безсумнівного висновку, що ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не знаходить.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Раніше не судимий.

Інкримінований обвинуваченому злочин, пов`язаний із ситуацією, яка наразі склалася в країні, збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина.

ОСОБА_5 скоїв умисний нетяжкий злочин, але який створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, що свідчить про значну суспільну небезпечність самого злочину.

Частина 2 статті 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі зазначених обставин суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням висновку уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався та підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку - 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1