Справа 174/2/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000055, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовте П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, на військовому обліку не перебуваючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду поступив обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , 17.12.2024, приблизно о 18:30 год. (більш точного часу в ході дізнання не встановлено), знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де також знаходилась його співмешканка ОСОБА_7 , в ході словесного конфлікту між останніми, у ОСОБА_4 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

У той же день, тобто 17.12.2024, приблизно о 18:30 год. (більш точного часу в ході дізнання не встановлено), ОСОБА_4 продовжуючи знаходитись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, після виникнення словесного конфлікту, в ході якого ОСОБА_4 , висловлювався у адресу ОСОБА_7 нецензурними словами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, стоячи обличчям до ОСОБА_7 та знаходячись у безпосередній близькості до потерпілої, схопив останню лівою рукою за волосся в області потилиці та почав смикати, завдаючи при цьому фізичного болю.

В подальшому, 17.12.2024, приблизно о 18.40 год. (більш точного часу в ході дізнання не встановлено), ОСОБА_4 почав тягнути потерпілу ОСОБА_7 за волосся до коридору квартири, де остання почала чинити опір та вириватися, після чого, ОСОБА_4 , який знаходячись в положенні стоячи навпроти потерпілої, на відстані витягнутої руки та продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар лівою рукою зжатою у кулак в область правого ока потерпілої ОСОБА_7 . Після чого, конфлікт продовжувався, ОСОБА_4 та потерпіла перемістилися до приміщення спальної кімнати, де ОСОБА_4 повалив ОСОБА_7 на підлогу і сів зверху на неї та почав тиснути колінами в область ключиці потерпілої, чим завдав останній фізичного болю. Потім потерпіла почала чинити опір та попрямувала до виходу та вийшла з квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 180-Е від 19.12.2024 та № 182-Е-Д від 24.12.2024, у вигляді синців на шкірі обох повік правого ока, які відповідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

27.12.2024 між прокурором-стажером на посаді прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_4 з іншого боку та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у інкримінованому йому діянні та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння, щодо призначення підозрюваному покарання передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків, особу підозрюваного, наявність обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, наявність обставини, яка відповідно ст. 67 КК України обтяжує покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, сторони домовились про призначення підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгодженого покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні надав показання про те, що 17.12.2024 року в м. Вільногірську в квартирі АДРЕСА_3 відмічали день народження його товариша. Це сталося близько восьмої або дев`ятої години вечора, він приревнував ОСОБА_7 , почалася суперечка, він дав їй ляпаса і удар прийшовся в область правого ока. Вона злякалась, почала бігти, а він намагався її заспокоїти, потім відпустив і вона побігла на вулицю. Потім звернулася до поліції.

У даному кримінальному провадженні наявні фактичні підстави для визнання винуватості, адже в судовому засіданні обвинувачений підтвердив факт вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин викладених у обвинувальному акті. ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, має постійне місце роботи та дохід. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилася та надала заяву про розгляд справи за їх відсутності та згоду на затвердження угоди судом.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, видпокарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, враховуючи надання згоди потерпілою на затвердження угоди судом, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Суд доходить висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, обставиною яка відповідно ст. 67 КК України обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Сторони домовились про призначення ОСОБА_4 покарання, міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

При прийнятті рішення судом з`ясовано, що сторони усвідомлюють зміст укладеної угоди, свої права, а також наслідки укладання, затвердження угоди, та наслідки її невиконання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обов`язки щодо перевірки можливості її затвердження, ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 , не обиралися.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Речовий доказ, а саме: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься один фрагмент відеозапису слідчого експерименту від 23.12.2024 за участю потерпілої ОСОБА_7 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах судової справи; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься один фрагмент відеозапису слідчого експерименту від 25.12.2024 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах судової справи.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000055 від 18.12.2024 року, укладену між прокурором-стажистом на посаді прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Речові докази, а саме: - оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься один фрагмент відеозапису слідчого експерименту від 23.12.2024 за участю потерпілої ОСОБА_7 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах судової справи;

- оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься один фрагмент відеозапису слідчого експерименту від 25.12.2024 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах судової справи.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1