Справа №766/486/25
н/п 1-кп/766/3104/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про закриття кримінального провадження

17.02.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 , секретар: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005264 від 23.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005264 від 23.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Потерпілий в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання з підстав викладених в ньому, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

З протоколу прийняття заяви про прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується), вбачається, що ОСОБА_4 просить вжити заходів до невстановленої особи, яка в період часу з 19:00 години 22.12.2016 року до 08:00 години 23.12.2016 року здійснила крадіжку автомобіля ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , 1985 року випуску, який було припарковано за адресою: м.Херсон, вул. Перекопська, 197-а, І під`їзд.

На підставі заяви ОСОБА_4 зареєстровано відповідні відомості у ЄРДР під №0005264, про що свідчить витяг від 23.12.2016 року з попередньою кваліфікацією протиправних дій за ч. 1 ст. 289 КК України.

В рамках проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі дії: проведено огляд місця події (протокол огляду від 23.12.2016 року, 24.12.2016 року); визнано та залучено в якості речового доказу автомобіль ВАЗ2107, д/н НОМЕР_2 (постанова від 24.12.2016 року); призначено та проведено дактилоскопічну експертизу (постанова від 15.04.2017 року, висновок №433-ДК від 25.04.2017 року).

Постановою слідчого від 19.05.2017 року призначено судову-цитологічну експертизу та постановою від 12.05.2017 року призначено авто товарознавчу експертизу. Зазначені експертизи проведено не було.

Згідно рапорту на арк. 65 матеріалів кримінального провадження, було проведено радіорозвідку і було встановлено, що абонентські номери, які мали з`єднання в районі скоєння злочину, знаходились в зоні дії базових станцій операторів мобільного рухомого зв`язку з ідентифікаторами зазначеними у рапорті, на підставі чого підготоване клопотання до слідчого судді про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, проте ухвала слідчого судді про надання такого дозволу відсутня.

Допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 (протокол допиту від 23.12.2016 року), вручено останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, проте ОСОБА_4 не залучено в якості потерпілого.

Допитано в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (протоколи допитів від 23.12.2016 року); допитано в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (протоколи допиту від 26.12.2024 року); допитано в якості свідка ОСОБА_11 (протокол допиту від 05.05.2017 року). Допит потерпілого не проводився.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

У свою чергу санкція ч. 1 ст. 289 КК України, передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років. Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України зазначені кримінальні правопорушення є нетяжким злочином, тобто діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи викладене та дату вчинення протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_4 (23.12.2016 року), які полягали у крадіжці його транспортного засобу, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України. В той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення проступку, та осіб, причетних до його вчинення, а тому вжиті органом досудового розслідування заходи не свідчать про ефективність такого розслідування.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. Та ж обставина, що жодній особі не було пред`явлено підозру у вчинені кримінального правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених ст. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст.9, 25КПК України.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1ст.284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать як про ефективність досудового розслідування, так і про правильність висновків слідчого під час такого розслідування, а тому клопотання прокурора не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст.284, 369-372,376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005264 від 23.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1