Справа № 761/2051/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2007/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

14 січня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій виклав факти вчинення відносно нього кримінального правопорушення та просив слідчого суддю відкрити кримінальне провадження за ст.ст. 162, 163, 126-1, 359, 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною скаргою, оскільки ОСОБА_6 не викладено в прохальній частині конкретних вимог, які має ухвалити слідчий суддя в межах своєї компетенції, визначеної КПК України, в частині вирішення скарги на дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, які підлягають оскарженню в контексті ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що якщо розглянути його скаргу не лише формально, сфокусувавшись не тільки на її графічних або (та) структурних елементах, проте й на змісті та суті матеріалів справи, що дійсно могло б дозволити виконати завдання кримінального провадження за ст. 2 КПК України та реалізувати міжнародні обов`язки України за п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини 1950 року, у змісті скарги нескладно виявити не тільки бездіяльність слідчих СБУ, але й підступи у штаті Служби «диверсантів під прикриттям» та відсутність передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України дій з боку заступника керівника другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_7 , а також порушення загальних засад кримінального провадження за ч. 1 ст. 7 КПК України, серед яких зокрема законність, рівність перед законом і судом, верховенство права, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, тощо та норм кримінального процесуального закону з боку високопосадовців, зокрема Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, що фактично блокують роботу підлеглих їм слідчих, перетворивши Управління на службу інквізиції щодо «конкурентів» в термінах положення п. 3 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про національну поліцію», виключно в межах гарантованих законами та Конституцією України «повноважень» громадян, а також бездіяльність заступника керівника підрозділу детективів - керівника відділу головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_8 , які намагався оскаржити заявник і просив зобов`язати належним чином реалізувати повноваження принаймні зазначених працівників правоохоронних органів.

В судове засідання представник прокуратури та заявник не з`явилися, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали скарги та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні до слідчого судді можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 не викладено у прохальній частині конкретних вимог, в частині тих рішень, які має ухвалити слідчий суддя в межах своєї компетенції, визначеної КПК України, а зміст скарги не дозволяє визначити бездіяльність, що підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України.

Приписами ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення , дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_6 не містить зазначення конкретної бездіяльності, дій чи рішень слідчого, дізнавача, прокурора, які віднесені вимогами ст. 303 КПК України до таких, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження, а також вимог, які передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Доводів на спростування висновків слідчого судді апеляційна скарга не містить.

За таких обставин судове рішення є законним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: