СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/404/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 24.05.2022 р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Мена, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 ,

встановив:

На розгляді суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Обвинуваченою ОСОБА_5 подано до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому вона просить зменшити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу до мінімального розміру з огляду на те, що на її утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, попередньо визначений для розмір застави є для неї непомірним.

Обвинуваченим ОСОБА_6 подано до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому він просить суд змінити застосований стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або зменшити розмір застави до 80 розмірів неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, в обґрунтування якого вказує, що він має місце проживання у м. Києві, за час перебування під вартою в умовах слідчого ізолятора у нього суттєво погіршився стан здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Прокурором подані письмові клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування вказаних клопотань прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати та не зменшились. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Окрім того, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 є необхідність продовжити строк дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.Прокурор просила клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_10 просили відмовити у задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до їхніх підзахисних більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, в іншому разі просили зменшити розмір застави. Захисники звернули увагу на те, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені, а лише формально перелічені у клопотанні, прокурором необґрунтовано доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_13 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Дослідивши подані клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 12.02.2025 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено до 12 квітня 2025 року включно, а також визначено розмір застави - у межах 220 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 666 160 (шістсот шістдесят шість тисяч сто шістдесят) гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено до 12 квітня 2025 року включно, а також визначено розмір застави - у межах 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 545 040 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок) гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; продовжено строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто 12 квітня 2025 року включно.

Враховуючи стадію судового провадження, завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжних заходів, не вбачається можливим.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України зокрема, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Водночас суду необхідно встановити чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Статтею 17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування застосованого відносно обвинувачених запобіжного заходу судом не встановлено.

На переконання суду залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , опинившись на волі, можуть переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, враховуючи репутацію обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх вік, майновий та сімейний стан, процесуальну поведінку(у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування порушував заборону залишати місце проживання в рамках застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останньому 23.08.2023р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою), та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна), суд вважає, що в останніх дійсно може виникнути намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, до обставини, яка збільшує ризику втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Надаючи оцінку існування ризику можливих спроб обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення, суд зважує, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 офіційного джерела доходів не мають, обвинувачуються у вчиненні злочинів з корисливих мотивів. Встановлено, що Солом`янським районним судом міста Києва з 28.01.2021 розглядається кримінальне провадження № 0002992 від 07.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України та інших дев`яти обвинувачених. Подільським районним судом міста Києва з 18.06.2021 розглядається кримінальне провадження №0008801 від 23.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших осіб у вчиненні у складі організованої групи кримінальних правопорушень, передбачених ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 365-2 КК України. Вищевказане дає підстави вважати, що обвинувачені можуть бути особами, схильними до вчинення протиправних дій та характеризує їх не з позитивної сторони та обумовлює існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, інші ризики, заявлені прокурором у клопотаннях, свого підтвердження під час судового розгляду не знайшли.

Враховуючи викладене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкість злочину, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дані про особу обвинувачених, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність зазначених вище ризиків, вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження строків тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував на тому, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, беручи до уваги підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за доцільне залишити попередньо визначений обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу, яку вважає співмірною з наявними в кримінальному провадженні ризиками, та покладає на них обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України в разі внесення застави.

Доводи сторони захисту в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, необхідних для тримання під вартою, а відтак у задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави, суд, з огляду на вимоги ч.7 ст. 194 КПК України, вважає, що наразі продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 дій, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а відтак суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.177,ст.178, ст. 183, ст.194, ст.331, ст. 369, ст.372 КПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 травня 2025 року включно, і утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_5 розмір застави у межах 220 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 666 160 (шістсот шістдесят шість тисяч сто шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачена ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 травня 2025 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави у межах 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 545 040 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави, - задовольнити.

Продовжити строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 02 червня 2025 року включно, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє до 31 травня 2025 року включно та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04.04.2025 о 9-00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3