Справа № 201/2989/25
Провадження № 1-кс/201/1170/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_17. , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_18. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання старшого слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_19. , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_20 , у кримінальному провадженні №0003624 від 23.12.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кишинів, Республіка Молдова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_21 (в режимі відеоконференції),

слідчий ОСОБА_22 ,

захисник ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрювана ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_19. , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_20 , у кримінальному провадженні №0003624 від 23.12.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003624 від 23.12.2024, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною

і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів

ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили

дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.

Після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, (точний час органом досудового розслідування не встановлений),але не пізніше 14.09.2024, представником іноземної організації - співробітником ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, залучено до конфіденційного спілкування громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України

в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях,та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в ході спілкування в месенджері «Telegram» з представником іноземної організації - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_8 , який має псевдонім « ОСОБА_9 », надала останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про розташування, переміщення військової техніки і особового складу ЗС України на території Донецької області, а також оперативної обстановки на території вказаної області.

При цьому, громадянка України ОСОБА_5 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана іноземною організацією ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації ОСОБА_8 , о 05 годині 31 хвилині 14.09.2024, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram» з унікальним ІD та нікнеймом #НОМЕР_2 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_11 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 05 годині 31 хвилині 14.09.2024, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації - ОСОБА_8 , громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та нікнеймом ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_11 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в месенджері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 05 годині 43 хвилині 14.09.2024, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та нікнеймом ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_11 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 09 годині 08 хвилині 27.09.2024, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_14 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про переміщення автотранспортом на ділянці місцевості військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 09 годині 09 хвилині 27.09.2024, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи на території міста Костянтинівки Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_14 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 » інформацію про розміщення на ділянці місцевості військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 09 год. 13 хв. 27.09.2024, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram» з унікальним ІD та ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_14 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення, на ділянці місцевості військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 22 годині 39 хвилині 05.11.2024, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області, (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_14 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Передача вказаної інформації іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, у тому числі співробітникам ФСБ РФ, представникам т.зв. «НМ, МГБ «ДНР/ЛНР» могла нанести шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності військових формувань України чи нести загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовців та може бути використана в проведенні підривної діяльності проти України.

20.01.2025 о 18 год. 15 хв. громадянку України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, на підставі ст. ст. 208, 615 КПК України.

Того ж дня, громадянці України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.12.2024;

-листом-відповіддю з СіЗ ДВКР СБ України ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця» від 15.01.2025;

-протоколом обшуку від 20.01.2025;

-протоколом затримання особи, від 03.09.2024, складеним відповідно до вимог ст. ст. 208, 615 КПК України;

-повідомленням про підозру від 20.01.2025;

-матеріалами, зібраними оперативним підрозділом на виконання постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій, які згідно з ст. 99 КПК України, є документами.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів обґрунтованості підозри у скоєнні підозрюваною громадянкою України ОСОБА_5 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачене основне покарання в вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2025 (справа № 201/862/25; номер провадження 1-кс/201/354/2025) підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання

під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.03.2025, без визначення суми застави.

Строк досудового розслідування вказаного провадження закінчується 20.03.2025, втім завершити розслідування у вказаний термін неможливо, оскільки на теперішній час у провадженні призначено проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Проведення вказаного експертного дослідження та проведення інших слідчих (розшукових) дій потребує значного проміжку часу. Крім того, після отримання висновку вказаної експертизи, з урахуванням зазначених у ньому відомостей, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Внаслідок складності кримінального провадження необхідно виконатище певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме:

-отримати та опрацювати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи;

-опрацювати висновок комп`ютерно-технічної експертизи;

-опрацювати протокол тимчасового доступу до речей і документів;

-опрацювати протокол допиту свідка ОСОБА_15 ;

-визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення;

-виконати вимоги ст. 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаного експертного дослідження та слідчих (розшукових) дій потребує додаткового часу. Висновок експертного та вказаних слідчих (розшукових) дій матимуть істотне значення для досудового розслідування

та судового розгляду.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події. Для проведення експертиз та зазначених процесуальних дій необхідний строк не менше чотирьох місяців.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміноване кримінальне правопорушення, а також наявність ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день продовжують існувати та не зменшилися.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, тому підозрювана ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або до окупованої території.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується наступними доводами.

У разі не продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на експерта у цьому кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на експертів є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться

в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватись з фігурантами у цьому кримінальному провадженні, що в свою чергу унеможливить здійснення належного контролю за її поведінкою, також ОСОБА_5 фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку

з представником іноземної організації ОСОБА_8 , який займає посаду співробітника ФСБ РФ, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, оскільки останній причетний до його вчинення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що підозрювана, залишаючись на волі за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, а саме у тій частині області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дозволить їй продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_5 до т.зв. «ДНР» та окупаційних військ РФ, не продовження стосовно останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення нею нового кримінального правопорушення, або продовження злочину в якому підозрюється.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, та враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а тому, слідчий просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилався на викладені в ньому доводи.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, посилався на викладені в ньому доводи.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданого клопотання та застосувати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003624від 23.12.2024, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20.01.2025 о 18 год. 15 хв. громадянку України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, на підставі ст. ст. 208, 615 КПК України.

20.01.2025 громадянці України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином Українина шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.12.2024; листом-відповіддю з СіЗ ДВКР СБ України ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця» від 15.01.2025 протоколом обшуку від 20.01.2025; протоколом затримання особи від 20.01.2025, складеним відповідно до вимог ст. ст. 208, 615 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2025 застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 (шістдесят) днів до 20 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003624 від 23.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 20.05.2025 року.

Строк дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.01.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 20.03.2025, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не вбачається можливим, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням отриманих матеріалів, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

На переконання слідчого судді, підозрювана ОСОБА_5 спроможна:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду на окуповану територію або за межі території України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що підозрювана, залишаючись на волі за місцем свого проживання у разі не продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дозволить їй продовжити вчиняти протиправну діяльність, у вчиненні якої вона підозрюється.

Інші ризики в судовому засіданні доведені не були.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_16 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного під час воєнного стану.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дають підстави вважати, що вона без продовження застосування до неї запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій підозрюваної, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та право застосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже, слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п. 1,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу суд враховує те, що досудове слідство у строки тримання під вартою підозрюваної завершити неможливо, так як необхідно провести ще ряд слідчих дій, а також суд враховує дані про особу підозрюваної, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час, а також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який наразі продовжується.

На виконання вимог частин 3 та 5 ст. 199 КПК України прокурор довів, що заявлені раніше при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились і є обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи підозрюваної, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тому, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого підозрюваній запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, на даний час слід продовжити, а тому, суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою відносно підозрюваної.

Відтак у задоволенні клопотання захисника про застосування підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою слід відмовити.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тому, оскільки ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003624 від 23.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 20.05.2025 року, а тому, саме в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_19. , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_20 , у кримінальному провадженні №0003624 від 23.12.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.05.2025 року без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника про застосування підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою - відмовити.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений 18.03.2025 року об 11:55 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_23