Справа № 185/1233/24
Провадження № 1-кп/185/572/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0001870 від 27 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого,військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебуває на посаді гранатометника 1 відділення 2 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ, солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та перебуваючи на посаді гранатометника 1 відділення 2 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 22 листопада 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), де з того часу офіційно ніде не працював, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, та був безпідставно відсутній на службі до 27 листопада 2023 року, коли солдат ОСОБА_3 був затриманий в порядку пункту 6 частини 1 ст. 615 КПК України, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, висловив намір повернутися до військової частини для продовження військової служби. Також зазначив, що розуміє наслідки закриття провадження, також те, що це не є реабілітуючою обставиною.

Захисник обвинуваченого долучив письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 про можливість продовження ним військової служби.

Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 408 КК України, а саме як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану. В судовому засіданні досліджені докази сторони обвинувачення на підтвердження вказаної події.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно із ч.2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом з`ясовано, що обвинувачений добровільно звернувся з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України та розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

До клопотання обвинуваченого додана письмова згода командира військової частини НОМЕР_3 на продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_3 .

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 408 ч. 4 КК України,

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого та його захисника, прокурора та наявність клопотання і згоди командира військової частини НОМЕР_3 , суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав визначених ч.5 ст. 401 КК України.

Крім того, за положення ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки кримінальне провадження закривається, то й відсутня мета продовження застосування запобіжного заходу визначена в ст..177 КПК України у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а тому запобіжний захід підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.284,285,286,288,370,371,372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 408 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 408 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, відомості про яке 27.11.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001870 - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1