печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

захисника - адвоката: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: не з`явився,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на незаконне затримання,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою незаконне затримання у кримінальному провадженні №0000635 від 23.07.2024.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 12.11.2024 об 07 год. 12 хв. старшим слідчим другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівникам правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 за місцем його проживання АДРЕСА_1 . Як підстава затримання в протоколі зазначається: обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які факти, докази, того, що ОСОБА_5 планував втечу, вчиняв активні дії для залишення свого місця проживання. Ризик втечі було створено штучно.

Посилаючись на вищевказані обставини адвокат ОСОБА_3 просить визнати затримання 12.11.2024 ОСОБА_5 таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З матеріалів скарги встановлено, що Головним слідчим управлінням Держаного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000635 від 23.07.2024.

В рамках досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 12.11.2024 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 255-2 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст.208, п. 6 ч. 3 ст.42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбаченихстаттею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Відповідно до ст. 211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Разом з тим, скарга захисника підозрюваного було подано після спливу строку передбаченого ст. 211 КПК України.

Згідно правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 766/22242/17) положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченомуст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно наявних матеріалів, пояснень учасників в судовому засіданні, досліджених письмових доказів вбачається, що затримання ОСОБА_5 відбулось у спосіб та в порядку, встановленим чинним кримінально-процесуальним законодавством, а тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний був незаконно затриманий.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 на незаконне затримання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22,26, 32,107, 206, 208, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на незаконне затримання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали буде оголошено о 08 год. 10 хв. 20.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1