Справа № 215/1055/25
УХВАЛА
24 лютого 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, перебуваючого в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
13.02.2025 до суду надійшла вказана заява засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений, будучи ознайомленим із розглядом його заяви в суді, у судове засідання не доставлений.
Адміністрація ДУ «Криворізька УВП № 3» надала суду довідку про невідбуту частину покарання засудженого ОСОБА_4 та його характеристику, а також повідомила, що останній не відбуває покарання в ДУ «Криворізька УВП (№3)», а тимчасово утримується на підставі ухвали Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Прокурор у судовому засіданні в задоволенні заяви засудженого про застосування до нього умовно-дострокового звільнення просить відмовити, оскільки наразі останній не довів свого виправлення, а тому підстави для його умовно-дострокового звільнення відсутні.
Суд, вислухавши думку прокурора, перевіривши надані суду матеріали, ознайомившись з особовою справою засудженого, приходить до наступного висновку.
ОСОБА_4 засуджений вироком від 19.04.2024 Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання визначено як 20.09.2021, кінець строку 20.09.2026.
За змістом частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, каяття у скоєному злочині.
Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання…Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину…додержання ним вимог режиму.
Відповідно до даних ДУ «Криворізька УВП № 3» станом на 24.02.2025 невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_4 складає 1 рік 06 місяців 26 днів.
З характеристики засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він утримується в ДУ «Криворізька УВП № 3» з 02.01.2024. За час відбування покарання характеризується посередньо. Має одне заохочення під час відбування покарання в ДУ «П`ятихатській виправній колонії (№122)», також має два стягнення, одне з яких погашене за плином часу. Суспільно-корисні зв`язки з родичами підтримує. У взаємовідносинах з іншими ув`язненими не конфліктний. У побуті охайний, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується; не допускає порушень вимог пожежної безпеки. На виховні заходи не завжди реагує правильно, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. До суспільно-корисної праці не залучається, на профілактичному обліку в установі не перебуває.
Згідно з довідкою про заохочення та стягнення від 20.02.2025 засуджений ОСОБА_4 має одне заохочення (05.10.2022), та одне стягнення (догана) 02.01.2025 за невиконання законних вимог адміністрації.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як слідує з вищезгаданих роз`яснень Верховного Суду України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною підставою для застосування ст.81 КК України щодо засудженого є доведення ним свого виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов у їх сукупності.
Так, у даному випадку із матеріалів судового провадження та матеріалів особової справи ОСОБА_4 , наданої на огляд суду, вбачається, що останній неодноразово судимий, останній раз за вчинення тяжких та нетяжких злочинів проти власності. Відбуває покарання з 20.09.2021, не працевлаштований, має два дисциплінарних стягнення, одне з яких на час розгляду заяви, погашене.
Також за період відбування засудженим покарання в ДУ «П`ятихатській виправній колонії (№122)» розглядались його заяви про подання матеріалів на розгляд Міжрегіональної комісії щодо переведення до дільниці соціальної реабілітації та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, які залишені без задоволення, як такому, що не довів свого виправлення (протокол №3 від 02.02.2023 та №17 від 21.09.2023).
Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці з моменту відбування покарання, оскільки за весь час відбування покарання з вересня 2021 року він має лише одну подяку у 2023 році, тоді як під сумлінною поведінкою засудженого суд розуміє не тільки пасивну форму поведінки ОСОБА_4 , яка полягає у стримані від порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активну форму його поведінки, однак ці обставини судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання не є зразковою та не свідчить про його повне виправлення на цей час.
Отже, наразі відсутні підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки немає достатніх мотивів стверджувати, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою довів своє виправлення.
На підставі викладеного, ст. 81 КК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня проголошення засудженим та прокурором.

Суддя