28 квітня 2025 року Єдиний унікальний № 501/1759/25 Провадження № 1-кс/501/402/25
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2025 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер справи 501/1759/25 номер провадження 1-кс/501/402/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000382 від 21 квітня 2025 року за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області Глухівського району, с. Шалигине, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, проходить військову службу за мобілізацією на посаді майстра 3 рухомої ремонтної майстерні безпілотних авіаційних комплексів взводу обслуговування та ремонту безпілотних систем батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

23 квітня 2025 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2024 року № 0000382, відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 21 квітня 2025 року приблизно о 00:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , знаходились в приміщенні кімнати приватного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 де спільно вживали спиртні напої.

Під час спільного відпочинку, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на ґрунті ревнощів відбувався словесний конфлікт, в результаті якого, у ОСОБА_5 раптово виник умисел спрямований на заподіяння смерті останньому.

Реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи суспільну небезпечність свого діяння, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи намір на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_5 спочатку за допомогою виделки, а потім столового ножа з рукояткою чорного кольору, почав почергово наносити ОСОБА_9 удари в область тулубу спереду і в область спини. Після чого, ОСОБА_5 дістав з правої кишені своєї куртки, яка була одягнена на ньому - «мультитул», яким продовжував наносити численні удари в область спини та тулуба ОСОБА_9 , до того моменту поки останній не перестав подавати ознаки життя.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ушкодження серця, множинних травм грудної клітки, в наслідок чого на місці настала смерть останнього.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 залишив в кімнаті на підлозі мертвого ОСОБА_9 , а сам скрився у невідомому напрямку

21 квітня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий в своєму клопотання зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами: рапортом повідомленням про скоєння правопорушення; протоколом огляду місця події від 21 квітня 2025 року в приміщенні будинку АДРЕСА_3 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України від 21 квітня 2025 року, під час якого, при здійсненні обшуку затриманого ОСОБА_5 було виявлено та вилучені речі у тому числі: рюкзак коричневого кольору з документами на ім`я підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України, закордонний паспорт, посвідчення водія, військовий квиток, грошові кошти, мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі сріблястого кольору, протоколами допиту від 21 квітня 2025 року свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21 квітня 2025 року; постановою про визнання і приєднання речових доказів від 21 квітня 2025 року (предмети і речі вилучені під час проведення ОМП від 21 квітня 2025 року).

На підставі викладеного слідчій, прокурор вважають, що підозрюваному має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тому, що є ризики передбачені:

? п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема через територіальне розташування Донецької області поблизу із державним кордоном, де підозрюваний фактично проживає, а також через територіальне розташування Сумської області поблизу із державним кордоном, де розташована адреса реєстрації підозрюваного, які є прикордонними з іншими державами, є великий ризик спроби вчинення незаконного перетину державного кордону з боку підозрюваного, оскільки останнім часом вчинення таких злочинів набуло розповсюдження у прикордонних регіонах України, що є загальновідомим фактом.

? п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки кримінального правопорушення допитані на стадії досудового розслідування їх покази вказують на причетність ОСОБА_17 до вчинення злочину, чим перешкоджатиме правоохоронним органами встановленню істини у проваджені, повному та всебічному дослідженню усіх доказів.

? п. 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу;

? п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити даний злочин. Зокрема, підозрюваний є військовослужбовцем, який має прямий доступ до бойової зброї та володіє спеціальними навичками та знаннями для її використання, тому може вчинити новий умисний злочин, в тому числі з метою ухилення від встановленої законом відповідальності. Також, у зв`язку із наявністю військової агресії з боку РФ проти України, суттєво обмежуються можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину.

Слідчий зазначає також, що застосування більш м`яких запобіжних заходів: унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, поруки та особистого зобов`язання не можуть бути застосовані внаслідок надмірної м`якості, оскільки у даному

випадку особа підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та в силу особи підозрюваного не зможуть забезпечити запобіганню усім вище переліченим ризикам.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти обраного виду запобіжного заходу, пояснив щодо обставин скоєння злочину, які викладені у клопотанні та відповідають дійсності, прохав це врахувати, врахувати що він військовослужбовець та перебуває у відпустці і має намір продовжувати захищати країну.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного, вважав можливим клопотання задовольнити частково обравши підозрюваному запобіжний захід домашній арешт.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000382 від 21 квітня 2025 року

21 квітня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків,передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується вищезазначеними зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Щодо заявлених прокурором ризиків.

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Стосовно спілкування зі свідками та впливати на них, іншими фігурантами, суд вважає викладені в клопотанні підстави виправданими.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваною обов`язків, оскільки ОСОБА_17 не має постійного місця реєстрації або місця перебування на території Одеської області, посилання адвоката ОСОБА_7 , що підозрюваний є військовослужбовцем та може перебувати під наглядом в військовій частини належними та допустимими доказами не підтверджені.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, підстави обрання йому виключного запобіжного заходу є цілком обґрунтованими.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, соціальні зв`язки підозрюваного, який не одружений, є військовослужбовцем та характеризуючи його особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Суд приймає до уваги особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення вищезазначених ризиків .

Пояснення підозрюваного та його захисника жодним чином вказані висновки не спростовують.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обставини справи розмір застави не визначається.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, Суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000382 від 21 квітня 2025 року задовольнити.

Узяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний, захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 19 червня 2025 року включно.

Розмір застава не визначати.

Повний текс т ухвали проголошено 28 квітня 2025 року о 9.00 години.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчій суддя