Справа № 541/1075/25
Провадження № 1-кс/541/247/2025
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

17 березня 2025 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргород клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000255 від 13.03.2025,

в с т а н о в и в:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме, просив накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21.01.2025 та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 у поданому клопотанні просив суд проводити розгляд без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд розглядає клопотання без участі сторін, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 13.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2025 близько 08:30 год. на автодорозі «Велика Багачка Красногорівка» Миргородського р-ну Полтавської обл., в сторону сел. Велика Багачка, працівниками поліції СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області зупинено за порушення правил дорожнього руху України автомобіль марки Фольксваген Джетта д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до рішень суду неодноразово позбавлявся права керування транспортними засобами, чим умисно не виконує дані рішення.

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000255 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Окрім цього, під час перевірки документів у ОСОБА_4 , останній надав працівникам поліції посвідчення водія з ознаками підробки.

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000044 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

13.03.2025 постановою прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000255 та визначено орган досудового розслідування слідче відділення Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

В ході проведення огляду місця події 13.03.2025 на автодорозі «Велика Багачка Красногорівка» Миргородського р-ну Полтавської обл., в сторону сел. Велика Багачка у ОСОБА_4 виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21.01.2025 та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_2 , які поміщені до паперових конвертів окремо та опечатано за підписами учасників слідчої дії.

13.03.2025 постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 вищевказане майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Власником вилучених документів є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події 13.03.2025 майно, для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 2 ч. 2, п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінальних правопорушень та зазначені об`єкти відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000255 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21.01.2025 та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК за клопотанням власника або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддяОСОБА_1