УХВАЛА

Іменем України

08.01.2025 Справа №607/289/25 Провадження №1-кс/607/117/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 13.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

УСТАНОВИЛА:

07.01.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 13.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що невстановлені адміністратори та активні користувачі «Telegram»-каналів: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Повістки Тернопіль/Повестки Тернополь», «Оливки Бучач та околиці», «Дорожний контроль», «Тернопільська Ферма 2», а також месенджеру «Viber»-груп: «Дорожній контроль Скалат», «Прогноз погоди у Заліщицькому р-н», «Антиполіцай» розміщують на вказаних ресурсах месенджерів інформацію про маршрути пересування мобільних груп військовослужбовців обласного, міських і районних ТЦК та СП, які проводять мобілізаційну роботу, чим перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

За даним фактом 13.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Поряд з цим під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у месенджері «Viber» є «суперадміністратором» інформаційної групи з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за мережевою адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 у якій розміщується інформація про місця дислокації військовослужбовців ЗС України, які здійснюють мобілізаційні заходи в межах гарнізону у складі територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Прокурор зазначив, що 30.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/27191/24 від 18.12.2024 за адресою АДРЕСА_1 проведений обшук житла, у якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яке на праві спільної часткової власності належить - 1/2 частка ОСОБА_6 , 1/4 частка ОСОБА_7 та 1/4 частка ОСОБА_8 .

Так, під час проведення вказаного обшуку було вилучено добровільно виданий ОСОБА_4 мобільний телефон марки «POCO X3NFC», моделі «М2007J20CG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 30.12.2024 указані предмети, які використовувалися як знаряддя і засіб вчинення кримінального правопорушення, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За таких підстав з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити.

У судовому власник майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 13.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Слідча суддя встановила, що 30.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/27191/24 від 18.12.2024 за адресою АДРЕСА_1 проведений обшук житла, у якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проведення вказаного обшуку було вилучено добровільно виданий ОСОБА_4 мобільний телефон марки «POCO X3NFC», моделі «М2007J20CG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 .

Згідно з постановою старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_9 від 30.12.2024 мобільний телефон марки «POCO X3NFC», моделі «М2007J20CG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000062 від 13.10.2024 та поміщені на зберігання разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальний сейф (металеву шафу) слідчого № 149, що розташований у кабінеті № 313 СВ УСБУ в Тернопільській області.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказані у клопотанні предмети були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження та до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих (розшукових) дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, та предметом яких може бути вилучене майно, слідча суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідча суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності та законного володіння є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Також слідча суддя роз`яснює, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 167, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 13.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «POCO X3NFC», моделі «М2007J20CG», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору, ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1