1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1001/25 1-кс/335/447/2025
02 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Запорізької області, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, -
Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , за погодження з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з середини січня 2025 року до 31 січня 2025 року (більш точна дата вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , в одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, одержав від військовозобов`язаного ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 62 841 гривень 50 копійок), за видачу останньому військово-облікового документу, без фактичного проходження потерпілим процедури оформлення даного документу, тобто за попередньою змовою з службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 безпосередньо одержав неправомірну вигоду для себе і невстановленої службової особи, за вчинення в інтересах військовозобов`язаного ОСОБА_8 дій з використанням наданого їй службового становища, за наступних обставин.
ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи знайомих з числа службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснював пошук військовозобов`язаних осіб, з метою видачі останнім військово-облікових документів з метою отримання неправомірної вигоди.
Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше середини січня 2025 року, ОСОБА_4 , маючи знайомих з числа службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи фактичну можливість за попередньою змовою з даними службовими особами одержувати з військовозобов`язаних осіб неправомірну вигоду, видачу їм військово-облікових документів без їх фактичної присутності, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, направлене на одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході реалізації свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди групою осіб для себе та третьої особи за попередньою змовою, ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше середини січня 2025 року, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 створив у останнього стійку уяву у необхідності надання йому, як особі що має зв`язки у ІНФОРМАЦІЯ_3 грошових коштів у сумі 1500 доларів США для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 62 841 гривень 50 копійок), з метою видачі військово-облікового документу.
Таким чином ОСОБА_4 висловив ОСОБА_8 пропозицію передати йому грошові кошти у сумі 1500 доларів США для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 62 841 гривень 50 копійок), за видачу військово-облікового документу.
Розуміючи злочинний характер дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів, після чого під час подальших зустрічей діяв підконтрольно, з метою документування вчиненого ОСОБА_4 злочину.
30.01.2025 приблизно о 12 години 20 хвилин ОСОБА_8 перебуваючи біля будинку №15 по вул. Патріотична у м. Запоріжжя, на пропозицію ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти у сумі 1000 доларів США для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 41 929 гривень 40 копійок) та документи необхідні для отримання військово облікового документу (4 фотокартки, копія паспорта, копія ІПН), отримавши які, ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , на транспортному засобі Chevrolet Aveo, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , яким користується останній, направилися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 разом із раніше переданими йому документами вийшов із транспортного засобу і направився до адміністративної будівлі Комунарського РТЦК, зайшовши у яку був відсутній протягом п`яти хвилин, після чого вийшов і запевнив ОСОБА_8 , що військово обліковий документ буде виготовлений невстановленою службовою особою, з якою у ОСОБА_4 була попередня домовленість.
Далі 31.01.2025, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи для досягнення єдиної мети, направленої на одержання з невстановленою на теперішній час службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому місці, в ході телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_8 , повідомив останнього про необхідність надання йому ( ОСОБА_4 ) та невстановленій службовій особі останньої частини неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 20 912 гривень 10 копійок) за безпосередню видачу військово-облікового документу.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом, направленим на одержання за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 62 841 гривень 50 копійок), за видачу ОСОБА_8 військово-облікового документу.
Слідчий, зазначає на те, що на даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, у клопотанні зазначено, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просили його задовольнити з викладених в ньому підстав. Вказав про необхідність застосування альтернативного запобіжного заходу
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
31.01.2025 о 13:25 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_4 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: протокол допитів потерпілого ОСОБА_8 , протоколи оглядів грошових коштів, які ОСОБА_8 передавав ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди, протокол проведення НС(Р)Д контроль за вчинення злочину, в ході якого зафіксовано механізм передачі ОСОБА_8 грошові кошти на суму 1000 доларів США ОСОБА_4 , протокол проведення НС(Р)Д аудіо-відеоконтроль особи ОСОБА_4 , протокол огляду, під час якої потерпілий ОСОБА_8 видав працівникам поліції військово-обліковий документ, який останній отримав від ОСОБА_9 31.01.2025 та який був йому виготовлений за 1500 доларів США, протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 500 доларів США, які останній отримав в якості другого платежу неправомірної вигоди.
Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, та вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів підтверджують існування фактів і інформації, які можуть свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому діяння, та ці факти та інформація мають бути перевірені під час досудового розслідування.
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду, незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочинів за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
Крім того, підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може покинути місце мешкання, переховуватись на тимчасово окупованій території за місцем реєстрації, та у такій спосіб існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.
Отже існує ризик того, що ОСОБА_4 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Також, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані потерпілим у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою зміни показань останніми, що може вплинути на правову кваліфікацію кримінального правопорушення, при цьому підозрюваний ОСОБА_4 діяв за попередньою змовою із невстановленою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на сьогоднішній день невстановлений, таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України
Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, самостійно або за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази, вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, вчинив тяжкий злочин, залишаючись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, адже відповідно до матеріалів проведених обшуків було встановлено наявність документів у ОСОБА_4 , відповідно до яких є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив чи вчиняв аналогічні кримінальні правопорушення, таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні сина з інвалідністю, має місця проживання, міцність соціальних зв`язків, раніше судимий.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31.03.2025 року включно.
Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Ураховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , зважаючи на дані про особу підозрюваного, враховуючи обставини справи, слідчий суддя у межах, визначених ст. 182 КПК України, вважає, за необхідне визначити підозрюваному, як альтернативу, розмір застави у розмірі наближеному до суми неправомірної вигоди згідно обставин справи, а саме у розмірі 21 прожиткового мінімума для працездатних осіб, що становить 63 588 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст.ст. 42, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2025 року включно.
Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 31 січня 2025 року, з дня затримання.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя;
- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 31 березня 2025 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1