Справа № 1-1044/05
Провадження № 1-в/635/413/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Харківський районний суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо речових доказів у справі № 1-1044/2005 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.310 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Заступник начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання щодо речових доказів у справі № 1-1044/2005 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.310 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначила, що вироком Харківсського районного суду Харківської області від 02 листопада 2005 року у справі № 1-1044/2005 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.310 КК України, однак долю речових доказів наркотичного засобу не вирішено.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

Прокурор, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути вказане клопотання за його відсутності.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути вказане клопотання за його відсутності.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Мотиви, з яких виходив суд та положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.

За змістом п. 14 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відноситься питання щодо речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 КПК України.

За змістом роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" №11 від 21.12.90 зі змінами, суди крім іншого вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У відповідності до вимог ст.ст.284, 369, 371-374 КПК України, судовими рішеннями якими закінчується кримінальне провадження і в яких підлягають відображення рішення щодо долі речових доказів є вирок суду, як обвинувальний так і виправдувальний, а також ухвала суду про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); 2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; 4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; 6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; 6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно. Пов`язаними особами засудженого є юридичні особи, які при його сприянні отримали у власність чи користування зазначене майно. Якщо суд визнає відсутність законних підстав набуття прав на частину майна, то конфіскується ця частина майна засудженого, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. У разі неможливості конфіскації майна, законність підстав набуття прав на яке не було підтверджено, на засудженого покладається обов`язок сплатити вартість такого майна; 7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Судом встановлено, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2005 року у справі № 1-1044/2005 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.310 КК України.

Вказаним вироком не визначено долю речового доказу, а саме: наркотичного засобу-Мак снодійний, маса якого становить 1116,0 грам, згідно висновку експерта №1451 від 27.07.2005, який відповідно до постанови слідчого від 27 липня 2005 року передано на зберігання до камери схову УВО УМВС України в Харківській області.

Виходячи з наведеного вище, оскільки вироком суду доля речових доказів не була вирішена, подане клопотання відповідає вимогам, встановленим КПК України, вважаю за необхідне клопотання задовольнити та речові докази по кримінальному провадженню, а саме: наркотичний засіб -Мак снодійний, маса якого становить 1116,0 грам, як предмети, пов`язані з незаконним обігом, та/або вилученим з обігу майном - знищити з дотриманням вимог передбаченому в Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2009 р. № 589.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 537,539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо речових доказів у справі № 1-1044/2005 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.310 КК України - задовольнити.

Речові докази у справі № 1-1044/2005 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.310 КК України, а саме:

- наркотичний засіб - Мак снодійний, маса якого становить 1116,0 грам, який відповідно до постанови слідчого від 27 липня 2005 року передано на зберігання до камери схову ОВО УМВС України в Харківській області знищити, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1