печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7154/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 у межах кримінального провадження № 0000534 від 23.10.2023,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 у справі № 757/50877/24-к у межах кримінального провадження № 0000534 від 23.10.2023, зокрема, на тимчасово вилучене 17.10.2024 під час обшуку пункту обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: українська гривня номіналом 1000 грн. в кількості 614 купюр, українська гривня номіналом 500 грн. в кількості 557 купюр; українська гривня номіналом 200 грн. в кількості 218 купюр, українська гривня номіналом 100 грн. в кількості 627 купюр; українська гривня номіналом 50 грн. в кількості 344 купюр, українська гривня номіналом 20 грн. в кількості 2058 купюр, українська гривня номіналом 10 грн. в кількості 90 купюр, українська гривня номіналом 5 грн. в кількості 2 купюри, євро номіналом 200 євро в кількості 5 купюр, євро номіналом 100 євро в кількості 38 купюр, євро номіналом 50 євро в кількості 80 купюр, євро номіналом 20 євро в кількості 12 купюр, євро номіналом 10 євро в кількості 5 купюр, євро номіналом 5 євро в кількості 8 купюр, долар США номіналом 100 доларів США в кількості 371 купюра, долар США номіналом 50 доларів США в кількості 81 купюра; долар США номіналом 20 доларів США в кількості 45 купюр, долар США номіналом 10 доларів США в кількості 31 купюра, долар США номіналом 5 доларів США в кількості 10 купюр.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що майно, на яке накладено арешт, не містить ознак речових доказів у даному кримінальному провадженні, а його власник ОСОБА_4 немає відношення до вказаного кримінального провадження та останньому не повідомлено про підозру, а відтак арешт необхідно скасувати.

Також представник ОСОБА_4 в своєму клопотанні зазначив, що 16.10.2024 ОСОБА_4 було передано ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 1 085 060,00 грн., на загальну суму 9 130,00 Євро., та на загальну суму 42 410,00 доларів США для здійснення перевірки достовірності (справжності) банкнот. В підтвердження факту передачі грошових коштів ОСОБА_5 , було складено акт прийому-передачі грошових коштів від 16.10.2024. Вказані грошові кошти було отримано ОСОБА_4 від здійснення господарської діяльності та сплачено всі загальнообов`язкові податки та збори до державного бюджету про що свідчать відомості з Державного реєстру за 2023 рік.

У судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд клопотання у відсутність заявника, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор чи слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяви чи клопотання на адресу суду не надходили.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534 від 23.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

17.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2024 у справі №757/42258/24-к слідчими ГСУ НП України було проведено обшук пункту обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході вказаного обшуку було вилучено особисті грошові кошти, що належать ОСОБА_4 , зокрема:

- 641 купюра номіналом 1000 гривень кожна;

- 557 купюр номіналом 500 гривень кожна;

- 218 купюр номіналом 200 гривень кожна;

- 627 купюр номіналом 100 гривень кожна;

- 341 купюр номіналом 50 гривень кожна;

- 2058 купюр номіналом 20 гривень кожна;

- 90 купюр номіналом 10 гривень кожна;

На загальну суму 1 084 910,00 грн.

- 8 купюр номіналом 5 Євро кожна;

- 5 купюр номіналом 10 Євро кожна;

- 12 купюр номіналом 20 Євро кожна;

- 80 купюр номіналом 50 Євро кожна;

- 38 купюр номіналом 100 Євро кожна;

- 5 купюр номіналом 200 Євро кожна;

На загальну суму 9 130,00 Євро.

- 10 купюр номіналом 5 доларів США кожна;

- 31 купюра номіналом 10 доларів США кожна;

- 45 купюр номіналом 20 доларів США кожна;

- 81 купюр номіналом 50 доларів США кожна;

- 116 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- 72 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- 22 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- 7 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- 107 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- 7 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- 14 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- 23 купюри номіналом 100 доларів США кожна;

- 3 купюр номіналом 100 доларів США кожна;

- На загальну суму 42 410,00 доларів США.

У зв`язку з чим прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 17.10.2024 у ході обшуку майно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 у справі №757/50877/24-к клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 було задоволено та накладено арешт, серед іншого, на тимчасово вилучене майно, а саме: українська гривня номіналом 1000 грн. в кількості 614 купюр, українська гривня номіналом 500 грн. в кількості 557 купюр; українська гривня номіналом 200 грн. в кількості 218 купюр, українська гривня номіналом 100 грн. в кількості 627 купюр; українська гривня номіналом 50 грн. в кількості 344 купюр, українська гривня номіналом 20 грн. в кількості 2058 купюр, українська гривня номіналом 10 грн. в кількості 90 купюр, українська гривня номіналом 5 грн. в кількості 2 купюри, євро номіналом 200 євро в кількості 5 купюр, євро номіналом 100 євро в кількості 38 купюр, євро номіналом 50 євро в кількості 80 купюр, євро номіналом 20 євро в кількості 12 купюр, євро номіналом 10 євро в кількості 5 купюр, євро номіналом 5 євро в кількості 8 купюр, долар США номіналом 100 доларів США в кількості 371 купюра, долар США номіналом 50 доларів США в кількості 81 купюра; долар США номіналом 20 доларів США в кількості 45 купюр, долар США номіналом 10 доларів США в кількості 31 купюра, долар США номіналом 5 доларів США в кількості 10 купюр та інше майно у рамках кримінального провадження № 0000534.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що вищезазначене майно має доказове значення у кримінальному провадженні та, що на даному етапі досудового розслідування була необхідність у забезпеченні збереження вказаного майна як речового доказу, оскільки незастосування арешту могло призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на вказане майно, яке перебуває у власності заявника. Підозра ОСОБА_4 не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок заявника з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави відповідальності заявника за незаконні дії третіх осіб.

Версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000534 від 23.10.2023, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Саме по собі винесення постанови про визнання речовим доказом не спростовує цих обставин і не може слугувати підставою для подальшого позбавлення власника майна вільно користуватися ним.

Враховуючи вказане, пояснення представника власника, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна заявника спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник сторони обвинувачення не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 у справі №757/50877/24-к, на тимчасово вилучене 17.10.2024 під час обшуку пункту обміну валют за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 4, приміщення 1, майно, а саме в частині: українська гривня номіналом 1000 грн. в кількості 614 купюр, українська гривня номіналом 500 грн. в кількості 557 купюр; українська гривня номіналом 200 грн. в кількості 218 купюр, українська гривня номіналом 100 грн. в кількості 627 купюр; українська гривня номіналом 50 грн. в кількості 344 купюр, українська гривня номіналом 20 грн. в кількості 2058 купюр, українська гривня номіналом 10 грн. в кількості 90 купюр, українська гривня номіналом 5 грн. в кількості 2 купюри, євро номіналом 200 євро в кількості 5 купюр, євро номіналом 100 євро в кількості 38 купюр, євро номіналом 50 євро в кількості 80 купюр, євро номіналом 20 євро в кількості 12 купюр, євро номіналом 10 євро в кількості 5 купюр, євро номіналом 5 євро в кількості 8 купюр, долар США номіналом 100 доларів США в кількості 371 купюра, долар США номіналом 50 доларів США в кількості 81 купюра; долар США номіналом 20 доларів США в кількості 45 купюр, долар США номіналом 10 доларів США в кількості 31 купюра, долар США номіналом 5 доларів США в кількості 10 купюр.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1