КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1389/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2024 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обрано підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено, що у разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, ухваленою з порушенням права підозрюваної на захист, а також з порушенням норм кримінально-процесуального закону.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею першої інстанції не враховано перелічені обставини, зокрема те, що підозра є необґрунтованою а також грубо порушено порядок вручення повідомлення про підозру.

Посилається на те, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на перебування поза межами України, або на тимчасовоокупованій території України, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжуватиме переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном і на території, тимчасово непідконтрольній українській владі або на території держави-агресора, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності можливість вчинення аналогічних злочинів підозрюваною у майбутньому та підвищує ризики того, що підозрювана може ухилитись від слідства і суду.

Натомість, не зважаючи на той факт, що у органу досудового розслідування наявна інформація про перебування ОСОБА_7 за межами України, повідомлення про підозру не було надіслано, зокрема на електронну пошту, натомість було надіслано за місцем реєстрації у місті Києві - тобто туди, де ОСОБА_7 позбавлена можливості його отримати.

Крім того, за змістом оскаржуваної ухвали, орган досудового розслідування стверджує що підозрювана перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або тимчасово окупованій території України. В свою чергу відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Водночас, повідомлення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснено не було, тобто орган досудового розслідування свідомо здійснив повідомлення про підозру таким чином, що підозрювана отримати його не має можливості.

Таким чином, слідчий суддя проігнорував той факт, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення здійснено з грубим порушенням процесуального порядку такого повідомлення.

З цього можна зробити висновок, що ОСОБА_7 фактично не набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 року, оскільки їй не вручено письмове повідомлення про підозру у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, і відповідно до неї не може бути застосований жоден запобіжний захід.

Апелянт звертає увагу на те, що за змістом оскаржуваної ухвали, постановою слідчого від 09.12.2024 року ОСОБА_7 оголошена у розшук. При цьому, копію такої постанови вручено не було, однак існують всі підстави вважати, що розшук оголошено незаконно.

Скаржник зазначає, що слідчим не вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , зокрема ніхто не опитав її близьких та рідних, не здійснено контакти з нею через телефон або електронну пошту.

Також, ОСОБА_7 не отримувала жодних повісток про виклик. Тобто можна дійти висновку, що орган досудового розслідування умисно створив умови для оголошення ОСОБА_7 в розшук для подальшого ініціювання обрання їй запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Крім того, викладені в ухвалі аргументи на користь обґрунтованості підозри ОСОБА_7 об`єктивно не витримують жодної критики у зв`язку із тим, що наведені в оскаржуваній ухвалі відомості про підтвердження її обґрунтованості рядом документів не дає можливості сторонньому спостерігачу переконатись в цьому, оскільки жодним чином не відображають фактичні відомості, які підтверджувались би цими документами.

На думку скаржника, текст оскаржуваної ухвали не відображає основні складові складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України - кому саме в ролі пособника сприяв ОСОБА_11 , в яких саме умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору виразився злочин, яким саме представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційним адміністраціям надавалась така допомога.

Таким чином, стає зрозуміло що підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою, і відповідно слідчим суддею першої інстанції, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, було невірно досліджено питання вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.

Зазначає, що оскаржувана ухвала містить ряд неузгодженостей, зокрема в ній зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 року здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України, натомість із клопотання про обрання запобіжного заходу звернувся старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Захисник звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі фактично єдиним ризиком, на підставі якого слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжуватиме переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі закордоном і на території, тимчасово непідконтрольній українській владі або на території держави-агресора, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності можливість вчинення аналогічних злочинів підозрюваною у майбутньому та підвищує ризики того, що підозрювана може ухилитись від слідства і суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суворість передбаченого покарання само собою не може бути виправданням запобіжного ув`язнення. Крім того, у рішенні від 10.03.2009 року у справі «Биков проти Росії», заява № 4378/02, п. 64, Суд зазначив, що тягар доказування при вирішенні питань щодо продовжуваного позбавлення особи волі не повинен перекладатися на затриману особу, щоб вона доводила б наявність причин, які б виправдовували її звільнення з-під варти (див. постанову Європейського Суду з прав людини від 26.07.2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96, § 85).

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, зокрема, можливого переховування від слідчого та суду в даному кримінальному провадженні, не існують, і застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим через надмірну суворість.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 10.04.2024 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 - 2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 255 та ч. 1 ст. 365-3 КК України.

05.12.2024 року громадянці України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

11.12.2024 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), учинених громадянами України, з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: документами та речами, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді в порядку тимчасового доступу, а також відшукані та вилучені в ході проведення обшуків, показаннями свідків, матеріалами складеними оперативними співробітниками Територіального управління ДБР у м. Києві за результатами виконання доручень слідчого, висновками експертів, проведеними оглядами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий в клопотанні вказував, що ОСОБА_7 хоч і має місце реєстрації на території України, проте починаючи із 13.11.2021 року не проживає за вказаним місцем, оскільки виїхала за межі України.

Одночасно із цим, 24 лютого 2022 року в Україні, враховуючи військову агресію російської федерації проти України, введено воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ».

При цьому, на ОСОБА_7 не розповсюджується заборона щодо перетину державного кордону чоловіками під час дії мобілізації, що дає змогу останній вільно пересуватись за межами України та переховуватись від органу досудового розслідування, суду за кордоном.

В порядку статті 135 КПК України співвласник та директор компанії «GURUFLOW TEAM LTD» ОСОБА_7 викликалась 03.12.2024 року о 09 год. 20 хв. для вручення повідомлення про підозру, шляхом поштового відправлення за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 та відправки повістки на електронну скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте на вказаний виклик остання не прибула.

У зв`язку із зазначеним повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 05.12.2024 року було направлено поштовим відправленням із кур`єрською доставкою за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також додатково вручено нарочно житлово-експлуатаційній організації ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР», яке обслуговує житловий будинок за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 .

Додатково ОСОБА_7 викликалась на 09.12.2024 року о 09 год. 40 хв. для проведення допиту в якості підозрюваної, проте вдруге за викликом не з`явилась.

Також, дорученням слідчого № 417/10-2-01-01/24 від 28.11.2024 оперативним співробітникам Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, доручено здійснити виклик та забезпечити явку ОСОБА_7 на 03 грудня 2024 року згідно повістки про виклик.

Так на виконання доручення слідчого співробітниками ТУ ДБР у м. Києві встановлено, що згідно міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перетнула на виїзд державний кордон України 13.11.2021 рокута наразі не перебуває на території України.

Одночасно із цим, оперативними співробітниками ТУ ДБР у м. Києві встановлено засоби зв`язку, які використовує ОСОБА_7 , зокрема електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку було скеровано повістку про виклик на 03.12.2024 року проте ОСОБА_7 , ознайомившись із змістом, не прибула за викликом слідчого.

Стороною обвинувачення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено факт переховування підозрюваної ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчим винесено постанову від 09.12.2024 року про здійснення розшуку підозрюваної ОСОБА_7 як на території України, так і за її межами.

Наявність у найближчих родичів ОСОБА_7 громадянства Російської Федерації (зокрема у чоловіка іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_12 ) може свідчити про відвідування нею території держави-агресора. В тому числі ОСОБА_7 може відвідувати т.зв. «лнр», через наявність у її батька, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , діючого бізнесу на окупованій території.

Зокрема, ОСОБА_11 , 20.03.2023 року, в період повномасштабного вторгнення РФ на Україну, придбав на території т.зв. «луганської народної республіки» за законодавством терористичної організації частку статутного капіталу у розмірі 19.6%, еквівалентну сумі 25.676 тис. рос. рублів в «ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЬЮ "ГАЗСТРОЙ ЛУГАНСК"» (ідентифікаційний номер згідно законодавства РФ , юридична адреса: м. Луганськ, вул. Краснодонська, 19).

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 та її батько ОСОБА_11 підтримують соціальні зв`язки з особами, які проживають на тимчасово непідконтрольній українській владі території, сповідують антиукраїнські погляди явної спрямованості проти української держави та влади України, а також висловлюють підтримку бойовикам незаконних озброєних угруповань «луганської народної республіки», а також може переховуватися від органу досудового розслідування безпосередньо в країні агресора, де підтримує збройну агресію проти України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 продовжуватиме переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном і на території тимчасово непідконтрольній українській владі або на території держави- агресора.

Слідчий зазначав, що строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню закінчується 05.02.2025 року.

Постановою слідчого від 09.12.2024 року підозрювану ОСОБА_7 оголошено в державний та міжнародний розшук.

В порядку статті 40 КПК України слідчим доручено здійснення розшуку ОСОБА_7 оперативним співробітникам ТУ ДБР у м. Києві (доручення вих. № 428/10-2-01-01/24 від 09.12.2024), на що отримано проміжну відповідь із інформацією про підготовку заведення оперативно-розшукової справи із розшуку підозрюваної.

При цьому, батько ОСОБА_7 - ОСОБА_11 має діючий бізнес на території окупованого м. Луганськ, який наразі тимчасово перебуває під контролем терористичної організації «лнр», що може свідчити про можливе перебування або відвідування ОСОБА_11 тимчасово окупованої території України.

Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.03.2017 року перебуваючи у приміщенні Таганського відділу РАГС Управління РАГС Москви, за законодавством Російської Федерації, уклала шлюб із громадянином РФ ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яким по теперішній час перебуває у шлюбі та веде спільний побут, що може свідчити про перебування підозрюваної ОСОБА_7 із чоловіком на території РФ.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оголошення її у державний та міжнародний розшук, перебування на території держави-агресора, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а тому для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2024 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обрано підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено, що у разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 193 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Обираючи підозрюваній ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

На підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Так, слідчим суддею в ухвалі зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення підтверджується долученими до матеріалів клопотання матеріалами, що містяться, у їх сукупності, а саме: рапортом оперативного співробітника ТУ ДБР у м. Києві від 09.04.2024, рапортом оперативного співробітника ТУ ДБР у м. Києві від 11.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15.04.2024, супровідним листом ТУ ДБР у м. Києві № 49383-24/к/11-37-28337/24 від 04.12.2024, рапорт оперативного співробітника ТУ ДБР у м. Києві від 20.11.2024 із додатками, висновком ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 23.02.2023, колективним листом членів КРАІЛ, протоколами засідань КРАІЛ № 12 від 08.08.2023, № 14 від 15.08.2023, № 15 від 25.08.2023, № 19 від 18.09.2023, рапортом оперативного співробітника ТУ ДБР у м. Києві від 05.11.2024 із додатками, протоколами оглядів від 05.11.2024 із додатками, статутом «ООО "ГАЗСТРОЙ-ЛУГАНСК"» від 02.03.2023, протокол зборів засновників «ООО "ГАЗСТРОЙ-ЛУГАНСК"» від 02.03.2023, протокол позачергових загальних зборів учасників «ООО "ГАЗСТРОЙ-ЛУГАНСК"» від 06.06.2024, ліцензійним договором № 1/06 від 24.06.2021 із додатками, свідоцтво на торговельну марку № 300625 від 23.06.2021 із додатками, протоколом огляду від 13.11.2024 із додатками, протоколами оглядів від 02.09.2024 із додатками, протоколами оглядів від 17.04.2024, службовим листом управління міжнародного співробітництва ДБР № 497/10-9-01/24 від 13.05.2024, протоколом огляду від 22.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.06.2023, листом КРАІЛ № 12-9/993 від 09.05.2023, актом огляду вебсайтів від 06.06.2023, висновком експертів КНДІСЕ № 5282/24-53/5283/24-35 від 23.04.2024, протоколом огляду від 23.05.2024, актом ГУ ДПС у м. Києві № 76015/26-15-07-02-05-03/44130446 від 20.11.2023, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі № 320/28259/23, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі № 320/28259/23, актам оглядів вебсайтів від 05.10.2021, вилученими документами 05.07.2024 в ході тимчасового доступу у КРАІЛ на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 від «05» червня 2024 року у справі № 757/24189/24-к, сертифікатом відповідності UA.054.VD.00185-21 від 04.06.2021, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_21 та ОСОБА_22 від 03.03.2017, інвойсом № 2 ТОВ «Вікторія Софт» до договору № 4-SRD про надання послуг розробки ПЗ від 01.10.2020, карткою з державного інформаційного ресурсу бухгалтерської (фінансової) звітності рф від 07.11.2022 щодо «ООО "ПИН-АП.РУ"», висновком аналітичного дослідження ДПС України № 229/99-00-08-01-02-20/44130446 від 26.09.2024, ліцензійним договором на використання програмного забезпечення № 1-03/21-L від 15.03.2021 із усіма додатками, додатковими угодами, новими редакціями, висновком експертів КНДІСЕ за результатом проведення комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи електронним комунікацій № 10753/24-35, висновком експертів КНДІСЕ за результатом проведення військової експертизи № 10995/24-84/11455/24-83; іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого їй злочину.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, колегія суддів вважає, що у справі наявна достатня кількість даних, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватості, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність прокурором наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

На переконання колегії суддів, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 продовжуватиме переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном і на території, тимчасово непідконтрольній українській владі або на території держави - агресора.

При цьому, вік підозрюваної ОСОБА_7 , її соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останній ефективно переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення з нею судового розгляду.

Вищевказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_7 вже переховується та продовжуватиме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у тому, що вчинила особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час у ході досудового розслідування особами.

При цьому, на цей час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, місця зберігання документів і речових доказів, допитано не всіх свідків, що володіють інформацією з приводу кримінального правопорушення та отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, причетних до вчинення вищенаведених злочинів.

За таких обставин, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з цими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для даного кримінального провадження.

Вказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано виключне коло осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, при цьому, встановлено, що група осіб за попередньою змовою у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , діяли під прикриттям окремих наразі невстановлених співробітників правоохоронних органів, зокрема Служби безпеки України.

Таким чином, у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на свідків, у тому числі шляхом використання своїх зв`язків серед корумпованих службових осіб державної влади, правоохоронних органів, а також через сталі кримінальні зв`язки структур інших співучасників злочинів, здійснювати тиск на свідків і схилити останніх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.

Зазначене безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що у ході досудового розслідування не встановлені усі спільники ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а також обставини їх злочинної діяльності.

Зважаючи на викладене, а також на характер та значну суспільну небезпеку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 , остання перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом повідомлення співучасникам вказаних вище злочинів про обставини, які стали відомі їй з матеріалів досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Оскільки у вказаному кримінальному провадженні заплановано здійснити повідомлення про підозру не лише ОСОБА_7 , остання може вчиняти дії для забезпечення прикриття спільників.

При цьому, у кримінальному провадженні наразі не проведено увесь комплекс слідчих дій, зокрема, наразі тривають судові експертизи, на проведення яких можуть впливати підозрювані у кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_7 .

Вказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню своїми діями на волі.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також те, що як встановлено матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 разом із особами здійснювали протиправні дії протягом тривалого часу, є обгрунтовані підстави вважати, що, залишаючись на волі, вона у подальшому може продовжити свою злочинну діяльність.

При цьому, характер злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , свідчить про те, що остання, у тому числі шляхом використання грошових активів та соціальних зв`язків, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, пов`язане із підкупом службових осіб і свідків.

Зазначене безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 безумовно може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_19 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції насамперед використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена ч. 1 ст. 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 не перебуває на території України, починаючи із 13.11.2021 року, а також наявність близьких родичів громадян РФ та діючого бізнесу у батька ОСОБА_11 на території т.зв. «лнр», можливість перебування ОСОБА_7 на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або тимчасово окупованій території України, та те, що точне місце її перебування не встановлено, а 09.12.2024 року слідчим винесено постанову про оголошення її в розшук.

Також слідчим суддею враховано, що повідомлення про підозру ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, 05.12.2024року направлено поштовим відправленням із кур`єрською доставкою за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також додатково вручено нарочно житлово-експлуатаційній організації ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР».

Слід зауважити, що відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 неодноразово викликалася до слідчого у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, однак, підозрювана до місця виклику не прибула і переховується від органів слідства та суду.

З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування вжито всіх заходів на встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_7 , проте встановити її фактичне місцезнаходження не виявилось можливим.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до поданого слідчим клопотання та доданих матеріалів кримінального провадження, 09.12.2024 року, зважаючи на те, що місцезнаходження підозрюваної не відоме, остання перебуває за межами України, тяжкість покарання, яке загрожує їй за вчинення особливо тяжкого злочину, у якому вона підозрюється, та те, що вона переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 оголошено у державний та міжнародний розшук, про що винесена відповідна постанова. Постанову про оголошення в розшук підозрюваної направлено до Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

З наведеного убачається, що слідчим суддею при розгляді клопотання у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної та конкретними ознаками інкримінованого їй кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для залишення без задоволення клопотання слідчого колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, зокрема неналежність та недопустимість долучених до клопотання слідчого доказів, є безпідставними.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Посилання захисника підозрюваної у апеляційній скарзі на порушення порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру, є надуманими.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.12.2024 року, відповідно до вимог глави 11 Кримінального процесуального кодексу України, в зв`язку із неможливістю вручення підозри у передбачений ст. 278 КПК України спосіб, повідомлення про підозру ОСОБА_7 було направлено поштовим відправленням із кур`єрською доставкою за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також додатково вручено нарочно житлово-експлуатаційній організації ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР», яке обслуговує житловий будинок за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 .

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 не набула статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження, органом досудового розслідування були вчинені всі можливі та необхідні дії щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, шляхом направлення повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваної, всіма можливим способами.

Таким чином, ОСОБА_7 у відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України набула статусу підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення та висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4