Справа № 283/2656/24
Провадження №1-кп/283/103/2025
У Х В А Л А

13 січня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_3 , про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області 18.12.2023 у справі № 283/3017/23 в рамках кримінального провадження № 0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2024 до Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000337 від 14.12.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду 03.12.2024 призначено підготовче засідання в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на 14 годину 30 хвилин 29 січня 2025 року в приміщенні Малинського районного суду Житомирської області.

20.12.2024 потерпіла ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту на телевізор з пультом до нього.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що у кримінальному провадженні № 0000337 від 14.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України її визнано потерпілою, по факту викрадення за місцем її проживання у АДРЕСА_1 телевізора «Samsung Led TV» модель «RU42S00» з пультом до нього. В ході досудового розслідування телевізор «Samsung Led TV» модель «RU42S00» з пультом до нього вилучено та 18.12.2023 ухвалою Малинського районного суду № 283/3017/23 накладено арешт на вказаний телевізор з пультом. На даний час матеріали кримінального провадження скеровано до Малинського районного суду за обвинуваченням у вчиненні даного злочину ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що їй потрібен телевізор для користування, просить скасувати арешт на телевізор Samsung Led TV» модель «RU42S00» з пультом до нього, який вона зобов`язуюся зберігати до прийняття рішення по справі.

Заявник в судове засідання не з`явилась, згідно клопотання просила розглянути таке без її участі та задовольнити його.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд клопотання без його участі, не заперечує щодо скасування арешту в частині можливості користування потерпілою телевізором, однак заперечив щодо можливості розпорядження та відчуження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 18.12.2023 ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області накладено арешт на майно у формі позбавлення права на використання, відчуження та розпорядження майном, а саме на вилучений 14.12.2023 плазмовий телевізор марки «Samsung Led TV» модель «RU42S00» номер YK52H0107-390319 з пультом до нього.

Заявник зазначає, що арештоване майно потрібне їй для користування, оскільки коштів придбати новий телевізор в неї немає.

Метою застосування арешту майна зазначено забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства, а також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

У справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання потерпілої ОСОБА_3 , як власника телевізора підлягає частковому задоволенню, оскільки заявником було доведено, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження порушує права власника ОСОБА_3 , оскільки призводить до надмірного обмеження її прав та законних інтересів, тому арешт підлягає скасуванню, але виключно в частині володіння та користування ним.

В частині правомочності розпорядження вказаним засобом суддя вбачає підстави для збереження відповідного арешту з метою виконання завдань кримінального провадження.

В розумінні процесуального закону арешт майна є лише способом збереження речових доказів, і застосовується у разі наявності для цього передбачених законом підстав. Крім того, законом встановлена відповідальність за втрату речового доказу особою, у якої він знаходиться.

Відтак, суддя наголошує, що скасування арешту в частині користування на телевізор та пульт до нього не змінює (не скасовує) його статусу як речового доказу, а також не скасовує відповідальності володільця речового доказу за його втрату.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.131-132,170-175, 309, 370-372, 395 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 18.12.2023 (справа № 283/3017/23; провадження № 1-кс/283/770/2023) на майно ОСОБА_3 , а саме: плазмовий телевізор марки «Samsung Led TV» модель «RU42S00» номер YK52H0107-390319 з пультом до нього скасувати в частині правомочностей володіння та користування.

Вказані речі підлягають поверненню власнику.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1