Справа 556/3215/23
Номер провадження 1-в/556/20/2025
У Х В А Л А

іменем України

про звільнення від покарання на підставі ст.74 КК України

30.04.2025 року

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, подання провідного інспектора Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 08.12.2023 року вироком Володимирецького районного суду Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік,-

встановив:

Провідний інспектор Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області звернулась до суду з поданням в порядку ст.537 КПК України відносно засудженого ОСОБА_6 ..

Прокурор щодо задоволення подання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що його слід задовольнити, з наступних підстав.

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 08.12.2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що на початку вересня 2023 вчинив таємне викрадення чужого майна крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 463 грн 42 коп..

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно дочастини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, а якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України від 3 листопада 2022 року № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2023, становить 1342 грн (2684,00 грн : 50% = 1342 грн).

Таким чином, крадіжка майна, вчинена у вересні 2023 року, вартістю до 2684 грн. включно, становить адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки в даному випадку, шляхом внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення законодавець виключив кримінальну відповідальність за вчинення крадіжки та інших видів розкрадання на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, обчислених на час вчинення діяння, суд приходить до висновку, що такий закон скасовує кримінальну протиправність діяння, а відтак має зворотню силу, і підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до його прийняття.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24). Об`єднана палата ККС ВС, зокрема зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2684 грн.

Зважаючи на те, що вартість викраденого у вересні 2023 року засудженим майна становила 463 грн 42 коп., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, внаслідок чого він підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання провідного інспектора Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за цією статтею.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Подання провідного інспектора Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області відносно засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 08.12.2023 року за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який відбуває покарання у місцях позбавлення волі протягом семи днів з часу вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1