Справа № 536/337/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обґрунтовано зокрема тим, що в Кременчуцькому районному суді Полтавської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001294 від 08.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 3 від 09.06.2022 солдата по мобілізації ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.

Однак, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів солдат ОСОБА_4 діючи необережно, вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

08.06.2024 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, в темний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи поза службою, у порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи на законних підставах транспортним засобом автомобілем Аudi 80 реєстраційний номер НОМЕР_3 (РL), рухався по сухому асфальтобетонному покриттю по вулиці Миру в селі Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, в напрямку вул. Сіваша, який перевозив в якості пасажира ОСОБА_6 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_4 , не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожні умови, не впоралася з керуванням автомобіля, тим самим порушив вимоги п.п. 12.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив виїзд автомобіля Аudi 80 реєстраційний номер НОМЕР_3 (РL) за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя по напрямку свого руху, де в подальшому здійснив зіткнення з нерухомим об`єктом у вигляді дерева.

В результаті виїзду транспортного засобу за межі проїзної частини, та подальшим зіткненням з нерухомим об`єктом у вигляді дерева, пасажир автомобіля Аudi 80 реєстраційний номер НОМЕР_3 (РL) ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1208 від 23.09.2024, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудей у вигляді: перелому 2-го правого ребра: переломів 3-5-х правих ребер по біляхребтовій та середнє-підпахвовій лініям, правостороннього пневматороксу; садна на обличчі та кінцівках; гематома потиличної ділянки, та за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117- 24/19018-ІТ від 21.11.2024, в умовах заданої події водій автомобіля Аudi 80 реєстраційний номер НОМЕР_3 (РL), ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху, так як у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Аudi 80 реєстраційний номер НОМЕР_3 (PL), ОСОБА_7 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1. Правил дорожнього руту, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку щодо результатів токсикологічного дослідження №2221 в момент ДТП ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1.0 проміле).

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від суду, що підтверджується тим, ще ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей немає, не одружений, офіційно не працевлаштований, таким чином, не має міцних соціальних зв`язків, є жителем іншої області. Крім того, відповідно до службової характеристики ОСОБА_4 допустив неповернення до військової частини з відпустки без поважних причин;

- незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, так як особисто знайомий з потерпілою і йому відоме місце проживання останньої, тому ОСОБА_4 має реальну можливість здійснювати тиск, або погрози на потерпілу в даному провадженні, з метою в подальшої зміни нею показів або до відмови від дачі показів;

Сторона обвинувачення звертає увагу на наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння;

- тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винним;

- вік та стан здоров`я обвинуваченого, який є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я;

- відсутність на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, осіб з інвалідністю, недієздатних осіб.

Враховуючи зазначені вище ризики, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу - домашнього арешту є найбільш відповідним у даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до ОСОБА_4 із наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, може незаконно впливати на потерпілу та переховуватись від суду, і тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде не достатнім для забезпечення можливих ризиків, та належної процесуальної поведінки обвинуваченого;

- особиста порука - на адресу суду та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

- застава - суду чи прокурору не надходили заяви або клопотання від ОСОБА_4 чи його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу застави;

Зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою, в силу ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений та захисник не заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

28.01.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідно до ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, враховуючи фактичні обставини справи приходить до висновку, про доцільність щодо продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки вважає, що вказаний запобіжний захід забезпечить виконання обов`язків обвинуваченою, належну процесуальну поведінку, оскільки підстави та ризики, на підставі яких обирався запобіжний захід відносно обвинуваченої на даний час зменшилися.

А саме, беручи до уваги тяжкість покарання за злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та те, що санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком три роки, обвинувачена може переховуватися від суду.

Крім того, вона може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження, які будуть допитані під час судового розгляду.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити терміном на 60 діб застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в певний час доби, заборонивши йому залишати житло, з покладенням на обвинуваченого обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 314 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу - домашнього арешту в певний час доби, а саме з 22 години по 06 годину наступного дня, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - строком на два місяці, тобто до 26 травня 2025 року включно.

Продовжити дію, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків:

- з 22 години по 06 годину наступного дня не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань,

Ухвалу направити для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1