Справа № 464/8949/24
пр.№ 1-кп/464/233/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 22 листопада 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000379 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України такий, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 22 листопада 2024 року, близько 15:00 год, перебуваючи у Парку імені Папи Римського ОСОБА_5 , неподалік вулиці Гната Хоткевича, у м.Львові, знайшов біля дерева згорток ізоленти чорного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, після чого, розуміючи, що це психотропна речовина, у нього виник умисел на її незаконне придбання та зберігання без мети збуту, у зв`язку із чим, діючи умисно, в порушення вимог чинного законодавства, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, незаконно придбав її шляхом привласнення знайденого з метою власного вживання та поклав собі у праву кишеню штанів та незаконно зберігав її при собі без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 , 22 листопада 2024 року, близько 15:30 год, проходив у Парку імені Папи ОСОБА_6 , неподалік будинку № 10, по вул. Гната Хоткевича у м.Львові, незаконно зберігаючи при собі раніше знайдену (придбану) ним психотропну речовину без мети збуту, був зупинений працівником ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, у якого, в ході проведення огляду місця події, із правої кишені штанів, вилучено зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, у якому, згідно висновку експерта, знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, обіг якої заборонено, масою 0,3010 грам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених обставин визнав та надав суду показання, які повністю підтверджують фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, який згідно зі ст.12 КК України, є проступком, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, розгляд даного провадження за спрощеним порядком; відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який згідно зі ст.89 КК України такий, що судимості не має, проте раніше судимий вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15 квітня 2014 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України та належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став; відсутність міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей та осіб на утриманні не має, не працює, його вік; має захворювання, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції статті, у виді обмеження волі, строком на 2 роки.

На переконання суду, таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Більш м`які покарання не відповідатимуть меті, визначеній ч.2 ст.65 КК України.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України, суд не знаходить.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому з урахуванням особи винного, який визнав свою вину, розкаявся, суд дійшов переконання про можливість звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з визначенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

У порядку ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, у розмірі 1 591,80 грн, слід стягнути з обвинуваченої.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід стосовно обвинуваченого, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та згідно зі ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 1 591,80 гривень.

Речовий доказ зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, у якому, згідно з висновком експерта, знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP, обіг якої заборонено, масою 0,3010 грам (постанова дізнавача від 22.11.2024), який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7