Ширяївський районний суд Одеської області
19.12.2024 Справа №: 518/738/24 Провадження № 1-кп/518/63/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ширяєве об`єднане кримінальне провадження № 0000192 від 10.02.2023 року та № 0000022 від 21.01.2024 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осинівка, Ширяєвського району, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2023 року близько 17:30 год. ОСОБА_4 , переглядаючи сторінки користувачів інтернет мережі «Fасеbook» із зазначенням номерів мобільних терміналів, натрапив на сторінку потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якій було вказано мобільний телефон останнього, а саме № НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману. В подальшому, цього ж дня близько 18:00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій корисливий умисел, маючи на меті привласнення грошових коштів шахрайським шляхом, використовуючи мобільний термінал з сім-карткою № НОМЕР_2 , яка перебувала у користуванні останнього, здійснив телефонний дзвінок на вказаний на сторінці потерпілого ОСОБА_7 номер телефону, а саме на номер № НОМЕР_1 та, представившись працівником служби безпеки «ПриватБанку», ввійшов у довіру потерпілого ОСОБА_7 . В ході розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, шляхом зловживання довірою повідомив ОСОБА_7 неправдиву інформацію про те, що його аккаунт в інтернет-застосунку «Приватбанк» заблоковано, у зв`язку з чим останньому необхідно терміново в телефонному режимі відкрити нову банківську картку, на яку в подальшому з нібито заблокованої картки перерахувати грошові кошти, належні ОСОБА_7 , задля їх збереження. Останній, довірившись словам ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ЗСУ та знаходячись в цей час на території військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується у Житомирської області, погодився на вказану пропозицію та 07.02.2023 року о 18 годині 03 хвилини перерахував власні грошові кошти у сумі 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень з банківської картки, відкритої на його ім`я у АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 на банківську картку № НОМЕР_5 , відкриту в АТ «УніверсалБанк» на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , товариша ОСОБА_4 , яка на той час перебувала у користуванні останнього.

Після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом шахрайських дій, ОСОБА_4 розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім цього 13.03.2023 року близько 11:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переглядаючи сторінки користувачів інтернет мережі «Fасеbook» із зазначенням номерів мобільних терміналів, натрапив на сторінку потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на якій було вказано мобільний телефон останнього, а саме № НОМЕР_6 . В цей час у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману. В подальшому, цього ж дня близько 11:30 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій корисливий умисел, маючи на меті привласнення грошових коштів шахрайським шляхом, використовуючи мобільний термінал з сім-карткою № НОМЕР_7 , яка перебувала у користуванні останнього, здійснив телефонний дзвінок на вказаний на сторінці потерпілого ОСОБА_9 номер телефону, а саме на номер № НОМЕР_6 , представившись працівником служби безпеки АТ КБ «ПриватБанку», ввійшов у довіру потерпілого ОСОБА_9 . В ході розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, повторно, шляхом зловживання довірою повідомив ОСОБА_9 неправдиву інформацію, а саме те, що з його банківської картки здійснюється несанкціоноване зняття грошових коштів, у зв`язку з чим останньому необхідно терміново перерахувати грошові кошти, задля їх збереження, з відкритого на його ім`я банківського рахунку, на банківську картку, номер якої було названо нібито працівником служби безпеки АТ КБ «Приватбанк». ОСОБА_9 , довірившись словам ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, проходячи на той час реабілітацію після поранення в одному з медичних закладів Київської області, погодився на вказану пропозицію та перерахував власні грошові кошти в сумі 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень двома переказами, а саме 13.03.2023 року об 11 годині 35 хвилин перерахував грошові кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень та 13.03.2023 року об 11 годині 37 хвилин перерахував грошові кошти у сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень з банківського рахунку НОМЕР_8 , відкритого на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» на банківську карту № НОМЕР_9 , відкриту на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка являється матір`ю ОСОБА_4 .

Після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом шахрайських дій, ОСОБА_4 розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шахрайство, вчинене повторно.

Також 20.03.2023 року близько 14:40 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи свою протиправну діяльність, переглядаючи сторінки користувачів інтернет мережі «Facebook» із зазначенням номерів мобільних терміналів, натрапив на сторінку потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на якій було вказано мобільний телефон останнього, а саме № НОМЕР_10 . У цей час у ОСОБА_4 знову виник корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману. В подальшому, цього ж дня близько 14:45 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій корисливий умисел, маючи на меті привласнення грошових коштів шахрайським шляхом, використовуючи мобільний термінал з сім-карткою № НОМЕР_11 , яка перебувала у користуванні останнього, здійснив телефонний дзвінок на вказаний на сторінці потерпілого ОСОБА_11 номер телефону, а саме на номер № НОМЕР_10 , та представившись працівником служби безпеки AT КБ «ПриватБанку», ввійшов у довіру потерпілого ОСОБА_11 . В ході розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, повторно, шляхом зловживання довірою, повідомив ОСОБА_11 неправдиву інформацію, що з його банківської картки невідомі особи намагаються зняти грошові кошти, що підтверджувалось і отриманим потерпілим смс-повідомленням із кодом та для збереження грошових коштів необхідні дані доступу до банківської картки ОСОБА_11 . Останній, довірившись словам ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, знаходячись в цей час на території військової частини НОМЕР_12 , яка дислокується на території Миколаївській області, надав ОСОБА_4 дані доступу до власної банківської картки № НОМЕР_13 , відкритої в AT КБ «Приватбанк». Після цього ОСОБА_4 , отримавши доступ до банківського рахунку ОСОБА_11 , здійснив переказ грошових коштів у сумі 14753 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні двома платежами, а саме 20.03.2023 року о 14 годині 47 хвилин здійснив переказ грошових коштів у сумі 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень на ігровий застосунок «Cosmolot.ua» та 20.03.2023 року о 15 годині 09 хвилин здійснив ще один переказ грошових коштів у сумі 1253 (одна тисяча двісті п`ятдесят три) гривні таким же чином на ігровий застосунок «Cosmolot.ua».

У вказаний спосіб ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 та розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шахрайство, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку січня місяця 2024 року,маючи умисел направлений на заволодіння грошовими коштами осіб, які проходять службу в Збройних Силах України, знаючи про їх стабільне грошове забезпечення, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, переглядаючи сторінки користувачів інтернет мережі «Facebook», з власного мобільного телефону марки «IPhone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_16 , відшукав сторінку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після цього, 16.01.2024 близько 22:22 год., ОСОБА_4 з метою отримання інформації про мобільний номер потерпілого ОСОБА_12 , надіслав зі створеного ним раніше профілю соціальної мережі «Facebook», з ім`ям « ОСОБА_13 », на профіль соціальної мережі «Facebook» потерпілого ОСОБА_12 , через додаток «Messenger» повідомлення, з проханням обмінятися номерами телефонів для знайомства та подальшого спілкування.

ОСОБА_14 будучи введеним в оману, 19.01.2024 о 10:00 год., не підозрюючи неправомірні наміри ОСОБА_4 , написав через додаток «Messenger» відповідь на адресу створеного ОСОБА_4 профілю « ОСОБА_13 », у якій надав інформацію про свій мобільний номер, а саме, про мобільний номер ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_17 , який являвся фінансовим номером від його банківських рахунків відкритих в AT КБ «ПриватБанк» та AT «Універсал банк».

У подальшому, 19.01.2024 приблизно о 12:27 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Ширяєве, Березівського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій раніше виниклий корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: власного мобільного телефону марки «IPhone11», ІМЕІ1 : НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_16 , яка перебувала у користуванні останнього, здійснив телефонний дзвінок на номер телефону потерпілого ОСОБА_12 , а саме на номер № НОМЕР_17 та, представившись працівником служби безпеки банку, увійшов у довіру потерпілого ОСОБА_12 .

В ході розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, повідомив ОСОБА_12 неправдиву інформацію про те, що його аккаунт в інтернет-застосунку «Приватбанк» заблоковано, у зв`язку з чим останньому необхідно терміново в телефонному режимі відкрити нову банківську картку, на яку в подальшому, з нібито заблокованої картки перерахувати грошові кошти, належні ОСОБА_12 , задля їх збереження. При цьому, ОСОБА_12 будучи військовослужбовцем ЗСУ та знаходячись в цей час на території військової частини НОМЕР_3 , сприймаючи ОСОБА_4 як представника служби безпеки банківської установи, довірившись словам останнього, погодився на вказану пропозицію та попередньо перерахував грошові кошти у сумі 9 800 грн. на власну банківську картку AT «Універсал банк» № НОМЕР_18 та на вимогу ОСОБА_4 повідомив останньому дані картки AT «Універсал банк» та CVV- код.

Після цього, 19.01.2024 року о 13:05 год. ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «IPhone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_16 , використавши данні, які отримав від потерпілого ОСОБА_12 , через Інтернет-банкінг (онлайн) увійшов до особистого кабінету останнього в AT «Універсал банк», таким чином отримав доступ до банківського рахунку потерпілого НОМЕР_19 .

Після цього, ОСОБА_4 діючи повторно, здійснив через Інтернет- банкінг (онлайн) переказ грошових коштів з банківської картки AT «Універсал банк» № НОМЕР_18 у сумі 9 800 (дев`ять тисяч вісімсот) гривень на ігровий застосунок «www.favbet.ua».

Після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , ОСОБА_4 розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 9800 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, якзаволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконного використання електронно-обчислювальної техніки.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку лютого місяця 2024 року, проте не пізніше 16.02.2024, продовжуючи свій намір направлений на заволодіння грошовими коштами осіб, які проходять службу в Збройних Силах України, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, переглядаючи сторінки користувачів інтернет мережі «Facebook», з власного мобільного телефону марки «IPhone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_20 , відшукав сторінку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ..

Після цього, 16.02.2024 близько 20:03 год., ОСОБА_4 з метою отримання інформації про мобільний номер потерпілого ОСОБА_15 , надіслав зі створеного ним раніше профілю соціальної мережі «Facebook», з ім`ям « ОСОБА_13 », на профіль соціальної мережі «Facebook» потерпілого ОСОБА_15 , через додаток «Messenger» повідомлення, з проханням обмінятися номерами телефонів для знайомства та подальшого спілкування.

Одразу після чого, ОСОБА_15 будучи введеним в оману, не підозрюючи неправомірні наміри ОСОБА_4 , написав через додаток «Messenger» відповідь на адресу створеного ОСОБА_4 профілю « ОСОБА_13 », у якій надав інформацію про свій мобільний номер, а саме, про мобільний номер ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_21 , який являвся фінансовим номером від його банківського рахунку відкритого в AT «Ощадбанк».

У подальшому, 16.04.2024 року, близько 11:16 год. перебуваючи в с. Мар`янівка, Березівського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раніше виниклий корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: власного мобільного телефону марки «IPhone11», ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_20 , яка перебувала у користуванні останнього, здійснив телефонний дзвінок на номер телефону потерпілого ОСОБА_15 , а саме на номер № НОМЕР_21 та представившись працівником служби безпеки банку, увійшов у довіру потерпілого ОСОБА_15 .

У ході розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, діючи повторно, шляхом зловживання довірою повідомив ОСОБА_15 неправдиву інформацію, а саме те, що з його банківської картки здійснюється несанкціоноване зняття грошових коштів, у зв`язку з чим його банківську картку буде заблоковано.

Після чого ОСОБА_15 надав ОСОБА_4 реквізити своєї банківської картки та спеціальний одноразовий код для доступу для входу до особистого кабінету, скориставшись яким ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «IPhone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_14 , МЕІ2: НОМЕР_15 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_20 , через Інтернет-банкінг (онлайн) увійшов до особистого кабінету AT «Ощадбанк».

Після цього, 24.04.2024 року о 18:14 год. перебуваючи в с. Мар`янівка, Березівського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «IPhone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_20 , використавши данні, які отримав від потерпілого ОСОБА_15 , через Інтернет-банкінг (онлайн), здійснив вхід до його особистого кабінету AT «Ощадбанк», таким чином отримав доступ до банківського рахунку НОМЕР_22 , потерпілого ОСОБА_15 .

Після цього, ОСОБА_4 відразу здійснив через Інтернет-банкінг (онлайн) переказ грошових коштів з банківського рахунку AT «Ощадбанк» НОМЕР_22 у сумі 16700 (шістнадцять тисяч сімсот) гривень на невстановлений в ході досудового розслідування електронний гаманець платіжної системи «Paysera».

Після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 , ОСОБА_4 розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 16700 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, якзаволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконного використання електронно-обчислювальної техніки.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку червня місяця 2024 року, проте не пізніше 16.06.2024, маючи умисел направлений на заволодіння грошовими коштами осіб, які проходять службу в Збройних Силах України, знаючи про їх стабільне грошове забезпечення, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, переглядаючи сторінки користувачів інтернет мережі «Facebook», з власного мобільного телефону марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_23 , відшукав сторінку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на якій було вказано мобільний телефон, а саме № НОМЕР_24 .

У подальшому, 16.06.2024 року близько 12:24 год., перебуваючи в селищі Ширяєве, Березівського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, реалізуючи свій раніше виниклий корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: з невстановленого в ході досудового розслідування мобільного телефону марки, з активованою карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_23 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_4 , здійснив телефонний дзвінок на вказаний на сторінці потерпілого ОСОБА_16 номер телефону, а саме на номер № НОМЕР_24 , та представившись працівником служби безпеки банку, ввійшов у довіру потерпілого ОСОБА_16 .

У ході розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, шляхом зловживання довірою, повідомив ОСОБА_16 неправдиву інформацію, а саме те, що з його банківської картки невідомі особи намагаються зняти грошові кошти, та для збереження грошових коштів необхідні дані доступу до банківської картки

ОСОБА_16 довірившись словам ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, знаходячись в цей час в Харківської області, надав у телефонному режимі ОСОБА_4 дані онлайн доступу для входу в особистий кабінет AT «Ощадбанк».

Після цього, ОСОБА_4 , отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_25 , що належить потерпіломуОСОБА_16 , через Інтернет-банкінг (онлайн), здійснив вхід в особистий кабінет AT «Ощадбанк», використовуючи вищевказаний мобільний телефон, шляхом підтвердження через особистий кабінет AT «Ощадбанк» додав вищевказаний банківський рахунок до мобільного застосунку «Wallet», що був встановлений на його мобільному телефоні, після чого заволодів грошовими коштами потерпілого, що знаходились на вищевказаному рахунку на загальну суму 24812 (двадцять чотири тисячі вісімсот дванадцять) гривень, а саме:16.06.2024 о 12:42 год. шляхом зняття готівки з банкомату АТМ5744, розташованого в смт. Ширяєве, Березівського р-ну, Одеської обл., вул. Коробченка, буд. 25, заволодів грошовими коштами у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень; 16.06.2024 о 12:42 год. шляхом зняття готівки з банкомату АТМ5744, розташованого в смт. Ширяєве, Березівського р-ну, Одеської обл., вул. Коробченка, буд. 25, заволодів грошовими коштами у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень; 16.06.2024 о 12:43 год. шляхом зняття готівки з банкомату АТМ5744, розташованого в смт. Ширяєве, Березівського р-ну, Одеської обл., вул. Коробченка, буд. 25, заволодів грошовими коштами у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень; 16.06.2024 о 12:46 год. ОСОБА_4 провів операцію розрахунку в сервісній мережі «AZS69», що розташована в смт. Ширяєве, Березівського району, Одеської області, на суму 2012 (дві тисячі дванадцять) гривень; 16.06.2024 о 15:02 год. ОСОБА_4 здійснив через Інтернет- банкінг (онлайн) переказ грошових коштів з вищевказаного банківського рахунку у сумі 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень на ігровий застосунок «www.favbet.ua».

Після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 , ОСОБА_4 розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 24812 (двадцять чотири тисячі вісімсот дванадцять) гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, якзаволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконного використання електронно-обчислювальної техніки.

В судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_4 підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновані органом досудового розслідування.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шахрайство, вчинене повторно; за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконного використання електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_4 орган пробаціїна підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб).

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт; покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк один рік; покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки, яке вважає таким, що відповідає особі цього обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавшист. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбаченихст. 76КК України, таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положеньст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.381-382, ст. ст.368-371,373-374,376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідност. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою суду від 21 листопада 2024 року та діючий до 21 січня 2025 року скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung А70» ІМЕI1: НОМЕР_26 , ІМЕІ2: НОМЕР_27 , мобільний телефон марки «Ірhоnе 11» ІМЕІ1: НОМЕР_28 , ІМЕІ2: НОМЕР_29 ; мобільний телефон марки «Ірhоnе 11» ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 повернути ОСОБА_4 за належністю.

Речові докази: 7 (сім) фотозображень з мобільного застусунку «Ощад24» з відображеним рухом коштів, та квитанціями проведення фінансових операцій за рахунком ОСОБА_16 ; Sim-карту № НОМЕР_30 ; Sim -карту № НОМЕР_31 ; Sim-карту № НОМЕР_23 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_32 ; банківські картки АТ «Приватбанк» № НОМЕР_33 , № НОМЕР_34 , № НОМЕР_35 ; Sim-карту № НОМЕР_36 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6ст. 376 КПК Україникопію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1