1Справа № 335/2459/25 1-кп/335/596/2025
ВИРОК
10 квітня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, в посаді курсанта 3 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не маючого постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 28.07.2009 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 70, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. 08.07.2013 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, невідбутий термін 1 рік 4 місяці 12 днів; 2) 14.04.2014 Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 69, ст. 72, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців. 30.06.2014 звільнений у зв`язку з відбуттям покарання; 3) 28.07.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі. Невідбутий строк 1 рік 2 місяці 5 днів; 4) 22.01.2020 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; 08.08.2024 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 № 420 від 25.09.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта 3 навчального взводу навчальної роти, у військовому званні «солдат».
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх в бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негативних вчинків, застосувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 24.01.2025 близько 22 години 36 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його злочинні дії носять відкритий характер, перебуваючи поряд із зупинкою громадського транспорту «вул. Миру» в м. Запоріжжя, підійшов ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, шляхом ривку, вихопив з рук потерпілої належний їй на праві власності мобільний телефон «Samsung Galaxy A55 A556B 8/128 CD Awesome Iceblue», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартість якого, відповідно до висновку експерта становить 17 108 гривень 44 копійки, після чого, покинув місце вчинення злочину, попрямувавши в напрямку вул. Незалежної України, при цьому не реагуючи на неодноразові вимоги потерпілої ОСОБА_7 припинити злочинні дії та повернути належне їй майно, зникнувши з поля її зору та маючи безперешкодну можливість розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і показав, що дійсно 24.01.2025 близько о 22:36 год. поряд із зупинкою громадського транспорту «вул. Миру» в м. Запоріжжя, підійшов ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, шляхом ривку, вихопив з рук потерпілої належний їй на праві власності мобільний телефон, а потім не зважаючи на вимоги потерпілої щодо повернення їй мобільного телефону, зник з поля її зору. В подальшому викрадене майно ним було повернуто потерпілій. В скоєному щиро кається, просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 25.03.2025 подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи провести без її участі. У заяві зазначила, що предмет злочину їй повернуто. Цивільний позов нею не заявлявся. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання залишає на розсуд суду.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у повному обсязі, визнавав її в ході досудового розслідування, повністю погодився з обвинувальним актом, суд на підставі ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши при цьому права, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_4 давав правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Отже обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які відносяться до категорії тяжкого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд відносить рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, визнав вину, розкаявся у вчиненому, щодо обставин конкретного кримінального правопорушення, то мобільний телефон повернуто, потерпіла претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених у санкції ч. 4 ст. 186 КК України, яке є достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
З урахуванням ступіню тяжкості кримінального правопорушення, яке за класифікацією ст. 12 КК України є тяжким злочином, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, суд вважає не можливим його виправлення без ізоляції від суспільства.
Зважаючи на чистосердечне каяття обвинуваченого, беручи до уваги, що тяжких наслідків від його дій не настало, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч.4 ст.186 КК України в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті.
Суд переконаний в тому, що визначена міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).
Водночас, при визначенні покарання судом, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 25.01.2025 року.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання у даному кримінальному провадженні, тобто з 25.01.2025, зарахувавши йому в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 25.01.2025 по день набрання вироком законної сили відповідно до положень ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речовий доказ мобільний телефон «Samsung Galaxy A55 A556B 8/128 CD Awesome Iceblue», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який 25.01.2025 органом досудового розслідування повернуто власнику потерпілій ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1