Провадження № 1-кс/947/2324/25
УХВАЛА

14.02.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши матеріали за скаргою потерпілого ОСОБА_4 на постанову від 16.01.2025 прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга потерпілого ОСОБА_4 на постанову від 16.01.2025 прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

У скарзі ОСОБА_4 , який є потерпілим у кримінальному провадження №0000092 від 17.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.368 КК України, просить скасувати постанову від 16.01.2021 прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про закриття вказаного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Потерпілий вважає, що згадане процесуальне рішення прокурора постановлено в порушення вимог ст.ст.9, 25, 92 КПК України, є необґрунтованим, протиправним, незаконним, оскільки в ході досудового розслідування повно не досліджено обставини кримінального провадження, не вжито заходів для дійсного встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України, оскільки слідчим під наглядом прокурора досудове розслідування проведено не об`єктивно, під час досудового слідства слідчий не вжив заходів щодо встановлення істини по справі.

Тому, на думку потерпілого ОСОБА_4 , постанова прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 16.01.2025 підлягає скасуванню.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали доводи, викладені в скарзі, та просили скаргу задовольнити.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 або інша уповноважена особа до слідчого судді двічі не прибув. На пропозицію слідчого судді матеріали кримінального провадження для їх дослідження в судовому засіданні не були надані прокурором. Адресат напередодні двічі був належним чином сповіщений про судове засідання.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою в розгляді скарги.

Згідно сталої судової практики ненадання правоохоронним органом матеріалів кримінального провадження не перешкоджає розгляду скарги по суті на підставі наданих зацікавленою стороною документів та може слугувати підставою для задоволення вимог скарги за правовим принципом «мовчазної згоди», тобто через юридичний факт, який полягає у бездіяльності сторони кримінального провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржене рішення дізнавача, слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані стороною документи, вислухавши думку сторони, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, а процесуальне рішення прокурора скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.368 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 визнаний потерпілим.

16.01.2025 процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 . Цим же процесуальним рішенням продовжено розслідування кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.3 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.368 КК України.

З названої постанови прокурора від 16.01.2025 вбачається, що прокурором Одеської області 12.12.2016 ОСОБА_7 , який є адвокатом, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.368, ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Прокурором відділу прокуратури Одеської області 12.12.2016 направлено до Генеральної прокуратури України клопотання про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 9 місяців, яке фактично надійшло адресатові 23.01.2017.

За результатами розгляду клопотання 02.02.2017 заступником Генерального прокурора України прийнято рішення про відмову в його задоволенні, оскільки клопотання надано уповноваженій особі поза межами строків досудового розслідування.

Із аналізу ст.219, 29, 295 КПК України вбачається, що клопотання про продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016 до 9 місяців повинне було бути подане уповноваженій особі не пізніше 02.12.2016, однак воно булу подане 12.12.2016 і надійшло до Генеральної прокуратури України 23.01.2017, тобто поза межами строку досудового розслідування, який фактично закінчився 06.12.2016.

Тому, прокурор, відповідно до ч.2 ст.283, ст.284 КПК України постановив постанову від 16.01.2025 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

В той же час, оскаржувана постанова прокурора від 16.01.2025 про закриття кримінального провадження містить страждає внутрішніми суперечностями і прогалинами, а саме, мотивувальна частина постанови не відповідає мотивувальній.

Так, прокурором у резолютивній частині оскаржуваного процесуального рішення не зазначено, за якими статтями Закону про кримінальну відповідальність підозрювався ОСОБА_7 , тобто, за якими статтями Закону закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 .

Також прокурором у резолютивній частині оскаржуваного процесуального рішення не зазначено підстава закриття кримінального провадження, передбачена п.3 ч.2 ст.284 КПК України - не встановленні достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно змісту ст.110 КПК України та сталої практики не допускається таке спрощення в оформленні процесуальних документів.

Крім того, мотивувальна частина оскаржуваної постанови взагалі не містить обґрунтування підстави закриття кримінального провадження, передбаченої п.3 ч.2 ст.284 КПК України - не встановленні достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. У даному випадку логічним є наведення у процесуальному рішенні доказів, які здобуті під час досудового розслідування, яких на думку процесуального керівника не достатньо для складання обвинувального акту і доведеності обвинувачення в суді.

Згідно з положеннями ч.2 ст.91, ч.1 ст.92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згілно ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Отже, через неправильне застосування прокурором норм матеріального та процесуального права, постанова прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 16.01.2025 року про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 щодо ОСОБА_7 , підлягає скасуванню.

На підставі викладеного порушені права потерпілого підлягають захисту і поновленню через рішення слідчого судді.

Керуючись ст.ст.303 - 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 16.01.2025 про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати постанову прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 16.01.2025 про закриття кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала відповідно до ст.307 КПК України оскарженню не підлягає.

Учаснику судового засідання, який не був присутнім у судовому засіданні копію ухвали направити не пізніше наступного дня після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1