Справа №295/4887/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення вироків, ухвалених стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року №3886-ІХ,-

ВСТАНОВИВ :

ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» звернулася до суду з поданням про приведення вироків, ухвалених стосовно засудженого ОСОБА_3 , у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року №3886-ІХ.

Представник установи та прокурор подання підтримали.

Захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подання колонії також підтримала.

Засуджений ОСОБА_3 надав згоду на проведення судового засідання без його участі, подання колонії підтримав.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.01.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Крім того, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Також, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2022, з урахуванням вироку Черкаського апеляційного суду від 13.12.2022, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2021 у виді громадських робіт на строк 80 годин, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів.

Крім того, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, окрім житла. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.01.2021 та вироком Черкаського апеляційного суду від 13.12.2022, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією майна, окрім житла.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію у в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно з ч.1 цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі, на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав законної сили 09.08.2024, встановлено, що дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає адміністративна відповідальність, передбачена ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, внаслідок якого могло бути заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 893 грн. 82 коп.

На момент вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення, зокрема, 10.01.2021, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян становили 2270 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, внаслідок якого заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 560,55 грн.

На момент вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення, зокрема, 14.12.2020, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян становили 2102 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За вказаних обставин ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.01.2021 та вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2021, з внесенням відповідних змін до вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2022, ухваленого за результатами його перегляду вироку Черкаського апеляційного суду від 13.12.2022, та вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2023.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарань, призначених вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.01.2021 та вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2021.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2022, з урахуванням вироку Черкаського апеляційного суду від 13.12.2022, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення на строк 2 роки.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2023 за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, окрім житла, та на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до зазначеного покарання, покарання, призначеного за вироком Черкаського апеляційного суду від 13.12.2022, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

Початок строку відбування покарання рахувати відповідно до вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 13.02.2023, а саме, з моменту затримання ОСОБА_3 - 13.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5