Справа № 203/391/25
Провадження № 1-кп/0203/1162/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000250 від 21.07.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове, Донецької області, гр. України, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:

20 липня 2024 року приблизно о 01:00 годин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , з метою з`ясувати стосунки зі своїм знайомим ОСОБА_5 , який тимчасово мешкає за вказаною адресою. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на проникнення на територію вказаного домоволодіння, право власності на яке належить ОСОБА_4 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 приблизно о 01:00 год. цього ж дня, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке огороджено парканом, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, шляхом застосування фізичної сили відчинив вхідні ворота та незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що, відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена заява ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням на обмеження права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до яких ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Також до обвинувального акту долучена заява потерпілої ОСОБА_4 відповідно до якої остання згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, відповідно до ч.2 ст. 302 КПК України.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваного було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом, у відповідності до ч.2 ст.381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в незаконному проникненні до іншого володіння особи, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.162 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.162 КК України, а саме у вигляді штрафу, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1