Справа № 524/1696/25
Провадження №1-кс/524/768/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, депутатом, учасником бойових дій не є, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

В клопотанні зазначив, що 15 лютого 2025 року близько 04 години 30 хвилин, в темний час доби, під час снігопаду, по мокрому асфальтобетонному покриттю зі снігом по вул.Академіка Герасимовича Крюківського району в м. Кременчуці, в напрямку від вул.Кузнечна до пров.Чигиринського, у порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Peugeot508 державний номер НОМЕР_1 , та перевозив пасажира ОСОБА_7 .

Під часу руху водій ОСОБА_5 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, втратив керованість над автомобілем, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля, виїхав на ліве по напрямку руху узбіччя, де в подальшому допустив наїзд на перешкоду у виді стіни будівлі.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що викликали довготривалий розлад здоров`я.

За вказаним фактом ОСОБА_5 31.03.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 згідно клопотання є забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду через усвідомлення невідворотності покарання, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він вживав алкоголь під час комендантської години, він не позбавлений права керування транспортними засобами та у нього не вилучили посвідчення водія, що на думку слідчого свідчить про наявність ризику повторного керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає тяжкості вчиненого злочину. Вважає, що враховуючи вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння підозрюваному буде призначено реальне покарання, без можливості застосування ст.75 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили суд застосувати не цілодобовий домашній арешт, а обмежитись запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, з`ясувавши думку прокурора, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З даних повідомлених в судовому засіданні підозрюваним, а також з матеріалів доданих до клопотання, зокрема, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, протоколу допиту свідка, протоколу проведення слідчого експерименту, висновку судової інженерно-транспортної експертизи, висновку судово-медичної експертизи, протоколу допиту підозрюваного, вбачається, що наявні обґрунтовані підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

31.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Вирішуючи питання про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд звертає увагу на той факт, що він підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину (максимальна санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до трьох років), і склад вказаного злочину характеризується необережною формою вини.

При цьому, суд враховує, що у розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, цілодобовий домашній арешт за своїм рівнем та напруженістю прирівнюється до позбавлення свободи. Вказаний підхід знайшов своє відображення у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справах Korban v. Ukraine, no. 26744/16, § 139, 4 липня 2019 року, MANCINI v. ITALY, no. 44955/98, 2 August 2001.

Щодо ризику, яким є можливість підозрюваного ухилятися від слідства та суду з метою уникнення відповідальності, слідчий суддя вважає, що такий ризик висловлений у клопотанні на рівні припущень. Підозрюваний не вчинив жодних дій, які б свідчили на його намір ухилитися від слідства або суду, з`являється на всі виклики до слідчого, що підтвердив у судовому засіданні прокурор. За таких обставин, заявлений ризик має шаблонний характер та ґрунтується на абстрактних підставах.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу, то суд враховує пояснення підозрюваного, згідно яких він спілкується з потерпілою тривалий час, наразі продовжує спілкуватися, в тому числі телефоном, провідує її у лікарні. При цьому, прокурором не повідомлено жодних обставин намагань здійснення незаконного впливу підозрюваним на потерпілу з метою зміни показань останньою. Крім того, показання потерпілої у цьому кримінальному провадженні не мають вирішального значення за наявності інших доказів, які підтверджують фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд не погоджується з доцільністю застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту. Як з`ясовано в судовому засіданні, підозрюваний не має поруч родичів, які могли б про нього піклуватися і допомогти на час застосування цілодобового домашнього арешту з вирішенням елементарних побутових потреб (наприклад, придбання продуктів харчування або ліків). Так, батько підозрюваного перебуває у складі ЗСУ та є учасником бойових дій, а мати перебуває за межами України (має посвідку на проживання у Литві). Крім того, застосування саме цілодобового домашнього арешту позбавить підозрюваного можливості бодай найменшого заробітку для забезпечення його існування. За таких умов застосування цілодобового домашнього арешту поставить підозрюваного у небезпечне становище для його життя та здоров`я, або вимусить його порушити обраний запобіжний захід.

При цьому, суд враховує, що підозрюваний не має офіційного місця роботи, однак, це не спростовує можливості отримання ним заробітку без офіційного працевлаштування.

За таких обставин, суд вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, є невиправданим за рівнем своєї суворості.

Разом з тим, суд враховує той факт, що вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення пов`язане із вживанням алкоголю, та відбулося на фоні порушення комендантської години, що на думку суду вказує на зневажливе ставлення підозрюваного до встановлених правил, і не виключає їх повторного порушення, що може призвести до вчинення нового кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час доби, що дисциплінує останнього та убезпечить від ризику вчинення нового кримінального праовпорушення.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки:

- не залишати без дозволу слідчого або прокурора місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання, перебування або можливої роботи.

Строк дії даної ухвали закінчується 01 червня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1