Справа № 127/4495/25
Провадження №11-сс/801/154/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року,

якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 19 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000403 від 02 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_6 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на постанову дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 19 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000403 від 02 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Скарга мотивована тим, що указана постанова винесена незаконно, оскільки дізнавачем порушено ч. 2 ст. 9, ст. 94 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення. Посилаючись на ці обставини, просив скаргу задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 19 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000403 від 02 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що під час розслідування кримінального провадження дізнавач вичерпала існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки отриманих доказів у кримінальному провадженні, відтак провела усі необхідні та можливі слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобувати нові докази у цьому кримінальному провадженні не є можливим Неповнота досудового розслідування не встановлена, а процесуальне рішення дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичному змісту поданої скарги та матеріалам кримінального провадження.

Слідчим суддею не взято до уваги, що для об`єктивного проведення досудового розслідування не проведено ряд оперативно-розшукових дій, зокрема: дізнавач не виїхав на місце кримінального правопорушення та не зробив огляд місця події; не допитав його, як учасника події, та інших осіб; не долучив до кримінального провадження відеозаписи стаціонарних камер, які знаходяться у холі Вінницького апеляційного суду, відеозаписи з нагрудних камер працівників судової охорони та працівників патрульної поліції, які фіксували місце кримінального правопорушення;

Оскаржувана ухвала слідчого судді порушує його право на справедливий суд та ефективний захист, що гарантовані Європейською конвенцією з прав людини та Конституцією України.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні заявник ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, дізнавачем проведено ряд слідчих дій з метою повного та об`єктивного проведення дізнання.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, пояснення учасників, перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали слідчого судді, зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані, а висновки про законність постанови дізнавача про закриття кримінального провадження належним чином перевірені та обґрунтовані. Крім того, з матеріалів судового провадження також убачається, що слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_6 з дотриманням положень ст. ст. 303, 304, 306 КПК України.

Колегією суддів установлено, що СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось дізнання у кримінальному провадженні №0000403 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Дізнання розпочато за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення працівниками судової охорони Вінницького апеляційного суду, а саме щодо недопущення його до суду на розгляд призначеної справи.

За результатами проведення дізнання дізнавачем ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з установленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

З вказаної постанови вбачається, що під час проведення дізнання встановлено, що 30.08.2024 ОСОБА_6 з метою відвідати судове засідання, прийшов до Вінницького апеляційного суду. На прохання працівників судової охорони відповідно до ст. 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах, зазначеній особі було запропоновано записатись в книгу відвідувачів, однак даний громадянин відмовився в категоричній формі надавати свої паспортні дані та поводив себе зухвало. Після чого здійснив телефонний дзвінок на спеціальну лінію «102», повідомивши про дану подію.

Також дізнавач зазначає, що під час проведення дізнання були опитані працівники судової охорони, які повідомили про те, що відповідно до постанови Кабінетів Міністрів України від 16.12.2022 № 1384 органи системи правосуддя віднесено до об`єктів критичної інфраструктури. Згідно з наказом ДСА та ССО від 30.01.2020 за № 43/61, яким затверджено правила пропуску осіб до будинків (приміщень) судів, органів та установ системи правосуддя та на їх територію транспортних засобів, а саме пункту 2.3. вказаних правил, пропуск здійснюється шляхом ідентифікації осіб, які прибули до суду, іншого органу або установи системи правосуддя, на підставі документа, що засвідчує особу (паспорт громадянина України, іншого офіційного документа, що містить фотокартку особи та печатку установи, який видав документ). Оскільки ОСОБА_6 порушував зазначені правила, тому його працівниками судової охорони не було допущено до зали судового засідання.

На підставі наведеного, колегією суддів установлено, що дізнавач прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в діях працівників судової охорони відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав скаргу до слідчого судді. За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, слідчий суддя місцевого суду, керуючись вимогами ст. 307 КПК України, постановив ухвалу про відмову в задоволенні скарги, яка за своїм змістом відповідає вимогам закону та не суперечить обставинам, які були встановлені під час розгляду скарги.

Висновки слідчого судді про відсутність підстав для скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження ґрунтуються як на доказах, які містяться в матеріалах кримінального провадження, так і на обставинах, установлених у судовому засіданні, та відповідають нормам матеріального і процесуального права, якими повинен керуватись слідчий суддя.

Відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження слідчим суддею установлено, що під час проведення дізнання дізнавачем для встановлення обставин кримінального правопорушення було проведено ряд слідчих дій. Зокрема, було допитано свідків, які безпосередньо перебували на місці події, та долучено витяг з Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якого працівники судової охорони мали право вимагати у ОСОБА_6 документ, який посвідчує його особу.

Слідчим суддею з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_6 прибув до Вінницького апеляційного суду на розгляд справи за його участі. Працівники судової охорони повідомили ОСОБА_6 про необхідність надання документу, що посвідчує особу. Однак, на вказану вимогу ОСОБА_6 відмовився надавати будь-які документи та викликав правоохоронні органи.

Колегія суддів вважає, що та обставина, що ОСОБА_6 не було допитано в даному провадженні не може беззаперечно вказувати на незаконність дій дізнавача та неповноту проведення дізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК України слідчий (дізнавач), прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Частиною 1 ст. 135 КПК України встановлено, що особа викликається до слідчого (дізнавача), прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом (ч. 9 ст. 135 КПК).

Як убачається з матеріалів провадження, зокрема рапорта дізнавача ОСОБА_7 , останньою в телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_6 про необхідність надання пояснень щодо конфліктної ситуації, яка склалась між ним та працівниками судової охорони. Однак, ОСОБА_6 повідомив, що він перебуває за межами м. Вінниці та немає на це часу, пояснення надасть у зручний для нього час.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до правильного переконання про те, що дізнавачем здійснено необхідні дії для допиту ОСОБА_6 . Разом з тим, незважаючи на той факт, що вказане кримінальне провадження відкрито за його заявою, останній проігнорував допити, у той час як повинен був бути зацікавленим у повному з`ясуванні обставин справи.

Крім того, колегія суддів вважає, що непроведення дізнавачем допиту заявника ОСОБА_6 не свідчить про наявність у цьому кримінальному провадженні таких суттєвих недоліків, які б спростовували висновки про відсутність складу кримінального правопорушення. Водночас, стверджуючи про необхідність його допиту, ОСОБА_6 не розкриває, яким чином його покази можуть вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за ст.386 КК України, матеріали якого при цьому свідчать про те, що під час дізнання в кримінальному провадженні було вжито всіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. При цьому апелянтом також не конкретизовано, яким чином, у даному конкретному випадку, його допит підтверджує наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.386 КК України. Таким чином, непроведення допиту ОСОБА_6 саме по собі не може бути підставою для скасування постанови дізнавача з огляду на відсутність для цього інших підстав.

Що стосується узагальнених доводів про те, що дізнавач не виїхав на місце кримінального правопорушення та не зробив огляд місця події, не долучив до кримінального провадження відеозаписи стаціонарних камер, які знаходяться у холі Вінницького апеляційного суду, відеозаписи з нагрудних камер працівників судової охорони та працівників патрульної поліції, які фіксували місце кримінального правопорушення, то колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий (дізнавач), здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Положення глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування (дізнання ) і не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування (дізнання) для його закінчення, проте, вони повинні бути достатніми для прийняття вмотивованого рішення, яке буде відповідати вимогам ст. ст. 110 та 284 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, сам ОСОБА_6 жодних клопотань про долучення відповідних відеозаписів під час проведення дізнання за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.386 КК України, не заявляв. Окрім того, під час апеляційного розгляду прокурором пояснено, що фактично кримінальне провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді через місяць після самої події, а тому те, що дізнавачем не здійснювався виїзд для огляду місця події ніяк не впливає на повноту проведення дізнання. Разом з тим, на місце події виїжджала слідчого-оперативна група, якою було відібрано пояснення в працівника судової охорони, складено рапорт про відмову ОСОБА_6 надати письмові пояснення та відібрано саму заяву ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення. Також прокурор вказав, що у витребовуванні відеозаписів немає доцільності, оскільки ніхто з працівників судової охорони не заперечував того факту, що ОСОБА_6 було відмовлено в допуску до приміщення Вінницького апеляційного суду, оскільки останній відмовився надати документи, які посвідчують його особу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що формальне скасування постанови про закриття кримінального провадження з вказаних підстав для проведення процесуальних та слідчих дій є недоцільним.

Рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є законним, викладені висновки відповідають фактичним обставинам, установленим матеріалами справи, підстави, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття достатньо вмотивовані, ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичному змісту поданої скарги та матеріалам кримінального провадження є безпідставними, оскільки, як убачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя з`ясував обставини кримінального провадження та, оцінивши зібрані дізнавачем докази, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження. Зрештою інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. 284, 404,407,419,422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3