Справа №760/8176/25 1-кс/760/4854/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого детектива відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого від 22.03.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015, якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 199 КК України, -

за участю прокурора - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

Встановив:

26.03.2025 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого від 22.03.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015, якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 199 КК України.

Клопотання вмотивовано наступним.

У ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час та місці ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення шляхом збуту підробленої національної валюти України - гривні, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільну небезпечність, розпочав злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом підроблених грошових коштів.

У невстановлений час та місце, але не пізніше 25.07.2024, ОСОБА_5 , вступив у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами щодо спільного збуту підробленої національної валюти України - гривні з метою отримання незаконного прибутку.

З цією метою ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце, спосіб та у невстановлених осіб, придбав або іншим чином здобув підроблену національну валюту України - гривню, яку мав намір використовувати для незаконного обігу.

Діючи умисно та з корисливих мотивів, ОСОБА_5 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, з якими він перебував у попередній змові, вирішили збувати зазначені підроблені грошові кошти з метою особистого збагачення.

Для цього вони розробили план спільних дій, який включав пошук потенційних покупців, організацію передачі підроблених коштів, а також розподіл отриманого прибутку між учасниками. Збут підробленої валюти здійснювався шляхом пропонування її за ціною, значно нижчою від номінальної вартості, що дозволяло приваблювати покупців та забезпечувати швидку реалізацію підроблених грошей.

На початку липня 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 25.07.2024, ОСОБА_5 під час особистої зустрічі в м. Немирів Вінницької області запропонував ОСОБА_7 купити у нього підроблені гроші номіналом 500 UAH хорошої якості.

ОСОБА_5 повідомив, що ці гроші, ймовірно, ввезені на територію України з-за кордону, та зазначив, що може продати будь-яку потрібну суму. За словами ОСОБА_5 , ціна підроблених грошей становила 300 UAH за одну купюру номіналом 500 UAH, що складало 60% від номінальної вартості. Він також запевнив, що ці підроблені гроші приймаються у терміналах самообслуговування для платежів, зокрема IBOX.

Так, 25.07.2024 приблизно о 18:35 год. ОСОБА_7 , зателефонував ОСОБА_5 з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомив, що звільнився та може з ним зустрітись. ОСОБА_5 відповів, що о 19:00 виїде до нього з м. Немирів.

У ході зустрічі ОСОБА_5 надав ОСОБА_7 детальні інструкції щодо реалізації підроблених коштів, зокрема: «устарити» купюри шляхом їх часткового зношення (багаторазовим складанням та поміщенням у попіл), поповнювати ними банківські рахунки через термінали самообслуговування, уникати реалізації в м. Вінниця та м. Немирів, а також дотримуватися конспірації.

Зазначені банкноти, номіналом 500 гривень, у кількості 140 штук, виготовлені способом, що не відповідає технології виробництва грошових знаків Національного банку України, є підробленими.

Прокурор вказала,що обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- повідомленням Управління СБУ у Вінницькій області за № 53/511/373-849вих від 15.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 йому запропонував придбати підроблені грошові кошти номіналом по 500 грн.;

- згодою ОСОБА_7 на залучення до конференційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 25.07.2024, в якому зафіксовано передача грошових коштів ОСОБА_7 у сумі 42000 грн. для здійснення контрольованої закупки підроблених грошових коштів у ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей від 25.07.2024, в якому зафіксовано добровільна видача підроблених грошових коштів, які ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_5 ;

- протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_5 від 30.07.2024, відповідно до якого, останній збуває підроблену національну валюту України - гривні ОСОБА_7 ;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_7 , в якому зафіксовано збут підробленої національну валюту України - гривні ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 2585/24-21 від 24.09.2024, яким досліджено банкноти номіналом 500 гривень у кількості 140 штук на загальну суму 70 тис.грн., які ОСОБА_5 збув ОСОБА_7 , і встановлено, що вони не відповідають банкнотам аналогічного номіналу, які випущені в обіг Національним банком України;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 05.11.2024 відносно ОСОБА_5 , в якому зафіксовані розмови, щодо придбання та збуту підробленої національну валюту України - гривні;

- протоколом про результати проведення аудіо, відеоконтролю ОСОБА_5 від 31.01.2025, в якому зафіксовано збут підробленої національну валюту України - гривні.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Зазначені вище та інші докази, зібрані під час здійснення досудового розслідування, на думку сторони обвинувачення об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_5 зі злочином, у вчиненні якого його повідомлено про підозру.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.

Прокурор просила обрати запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, прокурора вважала,що підозрюваний ОСОБА_5 спроможний:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування)..

2)Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 маючи доступ до підроблених грошових коштів, а також може володіти інформацією про місця зберігання додаткових підроблених банкнот, знарядь вчинення злочину або засобів зв`язку, які використовувалися для координації зі спільниками, підозрюваний може вжити заходів для знищення або приховування доказів, що унеможливить їх використання під час судового розгляду.

3)Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 може встановити зв`язок із невстановленими спільниками з метою узгодження позицій та перешкоджання об`єктивному розслідуванню, так як досудове розслідування триває і є необхідність у встановлені та допиті інших свідків, проведення додаткових допитів вже встановлених свідків, у тому числі можливих одночасних допитів свідків та підозрюваного, вважаємо, що існує ризик можливого впливу ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Крім того, обґрунтованість цього ризику підтверджується ще й тим, що органом досудового розслідування на цей не встановлене місце перебування усіх свідків, яким можуть бути відомі відомості про обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, а окремі свідки на цій стадії розслідування відмовилися давати показання, що не виключає зміну під впливом ОСОБА_5 своєї думки у майбутньому на стадії як досудового розслідування, так і судового розгляду.

Таким чином, є підстави вважати про обґрунтовану наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що являється підставою обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4)Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_5 під час вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

5)Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні слід вважати, що без застосування до підозрюваного запобіжного заходу останній зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Вінницької області, м.Немирів, громадянин України, освіта вища, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює у фермерському господарстві «Петрович і партнери», зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 .

Підозрюваний не має тривалих зв`язків із місцевою громадою але підтримує контакти з невстановленими особами, з якими перебував у злочинній змові, що підвищує ризик діяльності впливу на свідків.

Враховуючи викладені ризики та той факт, що підозрюваний, з огляду на його матеріальне становище, має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, у тому числі за кордоном та враховуючи інші ризики, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Викладене дає беззаперечні, на думку сторони обвинувачення, підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому стосовно підозрюваного необхідним і обґрунтованим є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, що має враховуватись при визначенні виду запобіжного заходу, є санкція за вчинений злочин. Чим суворіша санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

У цьому провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, за який карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

При цьому необхідно врахувати суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання зазначених у клопотанні ризиків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, експерта у справі, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням його особистих характеристик, вважаємо, що ці обставини виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а тому стосовно підозрюваного необхідним і обґрунтованим є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечила проти клопотання прокурора та просила обрати менш суворий запобіжний захід своєму підзахисному.

Вважає,що такий запобіжний захід є надто суворим і не відповідає особі підозрюваного ,який повністю визнає свою провину, сприяє досудовому слідству ,раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання,має на утриманні неповнолітню дитину та похилого віку батьків.

Все це, на думку захисника свідчить про те,що ризики є мінімальними і достатнім для контролю за процесуальною поведінкою обвинуваченого буде домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника та запевнив суд,що не має намірів ухилятись від слідства чи перешкоджати йому іншим чином. .

Суд, вислухав учасників,дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що старшим детективом відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого від 22.03.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015.

Суд на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого детектива та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку, що у досудового слідства наявні об`єктивні підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, ч. 2, ст. 199 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами.

Аналізуючи всі дані, які були доведені суду і прокурором і захистом, вважає що на даний час достатнім для контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного буде домашній арешт на певні години.

Вказані прокурором ризики наявні, але їх можливо контролювати і даних, які свідчили про неможливість цього, суду не надано.

Тому суд вважає,що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 176 - 179, 181, 194, 376 ч.2 КПК України, -

Ухвалив:

В задоволенні клопотання відмовити .

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Вінницької області, м.Немирів, громадянину України, освіта вища, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого у фермерському господарстві «Петрович і партнери», зареєстрованому та проживаючому у АДРЕСА_2 ,не судимому - запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 24 травня 2025 року в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати квартиру АДРЕСА_3 в період часу з 20.00 до 08.00 наступної доби.

Покласти на ОСОБА_5 на весь час дії запобіжного заходу наступні обов`язки:

-прибувати за першим викликом до детектива, прокурора,суду;

-не відлучатись без дозволу детектива, прокурора або слідчого судді зі свого місця проживання;

-не відлучатись за межі м.Немирів без дозволу слідчого,прокурора або слідчого судді, не спілкуватись щодо провадження із свідками ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ;

-здати на зберігання до Державної міграційної служби всі свої паспорти для виїзду за кордон та всі інші документи ,що дають право на виїзд чи в`їзд в Україну.

-

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення .

Суддя: '