Справа № 127/9564/25
Провадження № 1-кс/127/4104/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділу УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 02.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 25.03.2025 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання також не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділу УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 02.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Вінниці, діючи умисно та на виконання вказівок невстановленої на даний момент особи, яка організувала вчинення даного кримінального правопорушення та керувала його підготовкою і вчиненням, за попередньою змовою та у співучасті із вказаною вище невстановленою особою та громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи їх можливі наслідки у вигляді масового знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, вчинив, з метою ослаблення держави, незакінчений замах на диверсію.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , усвідомлюючи вищевказані обставини, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.03.2025, діючи спільно з ОСОБА_5 , спілкуючись через інтернет-месенджер «Телеграм», погодився на виконання завдання невстановленої на даний час особи, яка використовувала аккаунт з іменем « ОСОБА_7 » у вказаному месенджері, щодо вилучення із схованки саморобного вибухового пристрою (далі СВП), перевірки його готовності до використання та переміщення (встановлення) у іншому місці з метою подальшого вчинення вибуху та масового знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю.

На виконання вказаного завдання, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_5 , прибули до м. Вінниця з м. Харків, орендували квартиру та, використовуючи методи конспірації, прибули до місця, де був захований вказаний СВП (гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за вказівками особи, яка використовувала аккаунт з іменем « ОСОБА_7 », вилучивши СВП зі схованки, помістили його у власний рюкзак та перемістили в орендовану квартиру ( АДРЕСА_1 ), де розібрали та перевірили його справність. Вказаний вибуховий пристрій виготовлений на основі термосу з примотаними до його корпусу металевими гайками у якості вражаючих елементів для нанесення максимальної шкоди життю та здоров`ю людей, які потраплять у зону його дії. Встановивши під час огляду СВП, що скляна колба термосу розбита, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомили про це зазначену невстановлену особу.

У зв`язку із викладеними обставинами, користувач аккаунту з іменем « ОСОБА_7 » надав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вказівку помістити пошкоджений СВП до нової схованки з метою виправлення несправності виготовлювачем та наказав очікувати у м. Вінниці нових вказівок щодо подальшого встановлення відновленого СВП.

Під час руху ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до місця нової схованки останні були затримані працівниками УСБУ у Вінницькій області в порядку ст. 208 КПК України.

25.03.2025 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено мобільний термінал моделі «Мotorola G24», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 26.03.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 25.03.2025 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний термінал моделі «Мotorola G24», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку 095-36-70719.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя