Дата документу 14.04.2025 Справа № 334/8213/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8213/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/179/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

8 жовтня 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_6 було повернуто.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року, ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2024 року скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , з тих підстав, що відомості за його заявою про спричинення йому тілесних ушкоджень 20 листопада 2004 року вже були внесені 12 січня 2016 року до ЄРДР, та провадження у вказаній справі закрито, а тому відсутні підстави для повторного внесення до ЄРДР відомостей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції в новому складі суду.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що в оскаржуваній ухвалі відсутні висновки щодо розгляду наданих ним доказів за фактом вчинення йому тяжких тілесних ушкоджень.

Зазначає, що він повідомляв відділ поліції №6 про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення за ч.ч. 1, 2 ст. 194, ч.ч. 1, 2 ст. 245 КК України.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертався.

Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Надаючи оцінку вказаним доводам в контексті висновків оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 .

Колегія суддів зазначає, що дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину, оскільки забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, зокрема доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Водночас, як вже зазначалось вище, до ЄРДР вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які очевидно не містять таких ознак.

Так, ураховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно - небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

Так, як слідує із матеріалів скарги, 15 березня 2024 року ОСОБА_6 звернувся до ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення злочинів.

Зі змісту вказаної заяви випливає, що ОСОБА_6 20 листопада 2004 року вказаними у заяві особами були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Крім того, в своїй заяві про вчинення злочину, ОСОБА_6 просив внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за наступними фактами:

- щодо вчинення йому тяжких тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_1 році правопорушниками ОСОБА_8 (помер в 2020 році), ОСОБА_9 (помер в 2016 році), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , працівниками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;

- щодо вчинення ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1-3 ст. 358 КК України щодо факту фальсифікації доказів;

- щодо вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 194, ч.ч. 1-3 ст. 194-1 КК України;

- щодо вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , за ч.ч. 1-5 ст. 185 КК України (а.с. 52-59).

Із відповіді з відділу поліції №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 12 квітня 2024 року за №3062/44/-/8-2024 убачається, що звернення ОСОБА_6 було розглянуто та за результатами перевірки, ознак порушення діючого законодавства України не виявлено (а.с. 60).

На переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 .

Так, із наявних матеріалів кримінального провадження №0000065 слідує, що 12 січня 2016 року були внесені відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.

Із фабули витягу з кримінального провадження №0000065 убачається, що вказані відомості були внесені за фактом нанесення в кінці грудня 2008 року невідомою особою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Зі змісту наданих ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000065 письмових пояснень слідує, що останній просив внести відомості до ЄРДР за вказаним ним 8 епізодах, зокрема щодо його побиття 20 листопада 2004 року, фальсифікації документів, тощо.

Крім того, з аналізу вказаних письмових пояснень випливає, що ОСОБА_6 були вказані аналогічні обставини вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень, які ним зазначені і у заяві від 15 березня 2024 року.

Також, слід окремо зазначити і щодо обставин нанесення 20 листопада 2004 ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Так, із наявних матеріалів кримінального провадження №0000065 слідує, що ОСОБА_6 було визнано потерпілим, органом досудового розслідування здійснено ряд слідчих дій, зокрема, допит ОСОБА_6 в якості потерпілого, призначено судову медичну експертизу.

Тобто, із наведеного убачається про обізнаність ОСОБА_6 із проведенням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Між іншого, із зазначених матеріалів випливає, що постановою слідчого кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000065 від 12 січня 2016 року було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КК України.

При цьому, слід зазначити, що матеріали провадження не містять доказів про скасування вказаної постанови про закриття кримінального провадження №0000065.

На переконання колегії суддів, вказані в заяві ОСОБА_6 про вчинення злочинів від 15 березня 2024 року відомості вже були предметом розгляду досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000065 і повторному їх внесенню до ЄРДР не підлягають.

Крім того, ОСОБА_6 в своїй заяві від 15 березня 2024 року не було вказано інших відомостей, ніж тих, які він зазначав в своїх письмових поясненнях на стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000065.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в заяві ОСОБА_6 не було наведено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому, викладені в заяві відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4