Справа 688/1777/25
№ 1-кс/688/849/25
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0000248 від 17 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна,

встановив:

Дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000248 від 17 квітня 2025 року.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що 17 квітня 2025 року о 15:20 годин в чергову частину Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення оперуповноваженого САОР ВКП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , про те, що в м. Шепетівка по вулиці Шкільній, поблизу дитячого садочка «Ялинка», під час перевірки документів у ОСОБА_6 , 1987 року народження, жителя смт Гриців, останній повідомив, що зберігає при собі один поліетиленовий згорток з речовиною, зовні схожою на наркотичну.

17 квітня 2025 року відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000248 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

17 квітня 2025 року проведено огляд місця події поблизу дитячого садочку «Ялинка», що за адресою: вул. Шкільна, 68 в м. Шепетівка Хмельницької області, в ході якого було вилучено поліетиленовий зіп-пакет із речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну, який ОСОБА_6 добровільно видав.

Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 17 квітня 2025 року поліетиленовий зіп-пакет із речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну, визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування у кримінальному провадженні, проведення слідчих дій, зокрема призначення судових експертиз, об`єктом дослідження яких буде вилучене майно, виникла необхідність у арешті речового доказу, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до зникнення втрати або пошкодження майна та перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Вислухавши прокурора та дізнавача, перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000248 від 17 квітня 2025 року про те, що в м. Шепетівка по вулиці Шкільній, поблизу дитячого садочка «Ялинка», під час перевірки документів у ОСОБА_6 , 1987 року народження, жителя смт Гриців, останній повідомив, що зберігає при собі один поліетиленовий згорток з речовиною, зовні схожою на наркотичну. Кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України.

17 квітня 2025 року проведено огляд місця події поблизу дитячого садочку «Ялинка», що за адресою: вул. Шкільна, 68 в м. Шепетівка Хмельницької області, в ході якого було вилучено поліетиленовий зіп-пакет із речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну, який ОСОБА_6 добровільно видав.

Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 17 квітня 2025 року поліетиленовий зіп-пакет із речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну, визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вищевказаного, майно, вилучене у ОСОБА_6 є доказом вчинення кримінального правопорушення, та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною другою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вищезазначеного, збереження речових доказів є збереженням безпосередньо майна, вилученого у ОСОБА_6 , що являється доказом вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

У постанові Касаційного кримінального суду від 13 грудня 2021 року у справі № 754/2818/20 Верховний суд зазначив, що КПК зобов`язує слідчого, прокурора після обшуку одразу звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту, що забезпечує власника чи іншого володільця майна, набутого законно та добросовісно, додатковими гарантіями перевірки правомірності володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів у порядку статті 172 КПК. Водночас вилучення предметів, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України, чи предметів, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством, не наділяє їх статусом тимчасово вилученого майна, а відтак не покладає на сторону обвинувачення обов`язку звернутися до суду для вирішення подальшої правової долі такого майна.

Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про арешт майна не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Дізнавачем не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно є безпідставним та необгрунтованим, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1 ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке дізнавач просить накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 169, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , відмовити, в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя