Провадження № 1-кс/582/1/25
Справа № 582/344/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року

Слідчий суддя Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника (власника майна) ТОВ «Агрофірма Прайм» ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника ФГ «Віконт» як іншого власника майна, ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника заявника ТОВ «Агрофірма Прайм», адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Недригайлівського районого суду Сумської області від 19 березня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 14 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Недригайлівського районного суду надійшло клопотання представника ТОВ «Агрофірма Прайм» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000048 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у якому він просить скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 19.03.2024 року у справі №582/344/24 арешт на зерно кукурудзи, вага якого становить 65730 кг, яке зберігається у ТОВ «Агрофірма Прайм».

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні сектора дізнання відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського відділу поліції ГУІТП в Сумській області, перебувало кримінальне провадження за №0000048, яке внесене до ЄРДР 14.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, за заявою ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 здійснює самовільне збирання врожаю кукурудзи на земельній ділянці, якою на праві оренди користується ТОВ «Агрофірма Прайм», керівником якого є ОСОБА_6 .

19.03.2024 слідчим суддею Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 у справі № 582/344/24 розглянуто та задоволено клопотання прокурора Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000048 та накладено арешт на зерно кукурудзи, вага якого становить 65 730 кг, залишивши його на зберіганні у ОСОБА_8 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, а саме за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено.

Ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду від 05.07.2024 частково задоволено клопотання представника власника арештованого майна, ТОВ «Агрофірма Прайм» адвоката ОСОБА_3 , зерно кукурудзи, вага якого становить 65 730 кг, що перебувало на зберіганні у ОСОБА_8 , передано власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прайм», попереджено його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, а саме за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено.

TOB «Агрофірма Прайм» вважає, що арешт на зерно кукурудзи, вага якого становить 65730 кг, повинен бути повністю скасований, оскільки постановою старшого дізнавача СД ВП № 1 (с.Недригайлів) Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 від 21.11.2024 року кримінальне провадження за №0000048 від 14.03.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Отже, на цей час у цьому кримінальному проваджені проведені всі слідчі дії, кримінальне провадження закрито, а тому арешт із майна повинен бути скасований повністю, щоб не порушувати права власника майна ТОВ «Агрофірма Прайм».

В судовому засіданні представник ТОВ «Агрофірма Прайм» своє клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 із клопотанням погодився, оскільки вважає, що TOB «Агрофірма Прайм» є власником арештованого зерна кукурудзи, як це було встановлено під час досудового розслідування, а кримінальне провадження №0000048, у рамках якого накладено арешт майна, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Представник ФК «Віконт», яке вважає себе власником арештованого майна, ОСОБА_5 із клопотанням не погодилася, вважає, що саме ФК «Віконт» є власником арештованого майна, оскільки ФК на законних підставах користується земельними ділянками на яких вирощене спірне майно. При цьому вважає, що чинне законодавство прямо визнає власником вирощеного врожаю особу, на земельній ділянці якого він зібраний.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідив клопотання, інші наявні матеріали кримінального провадження №0000048 дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП №1 (с.Недригайлів) Роменського ВП ГУНП у Сумській області розслідувалося кримінальне провадження за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, яке внесене 14.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом самовільного збирання ОСОБА_7 врожаю кукурудзи, належного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді від 19.03.2024 на зерно кукурудзи, загальною вагою 65730 кг накладено арешт та залишено його на зберіганні у ОСОБА_8 , якого попереджено його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, а саме за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено.

Таке рішення слідчого судді ґрунтувалося на тому, що арештоване майно є речовим доказом - предметом кримінального правопорушення, а також на час звернення з клопотанням про арешт органами досудового розслідування встановлювалася належність цього зерна та обставини його збирання.

Під час розгляду клопотання ТОВ «Агрофірма «Прайм» про часткове скасування арешту у судовому засіданні із пояснень прокурора, представника ТОВ «Агрофірма «Прайм» та досліджених матеріалів кримінального провадження №0000048, слідчим суддею було встановлено, що зерно кукурудзи, на яке накладено арешт у цьому кримінальному провадженні, належить ТОВ «Агрофірма «Прайм», директором якого є ОСОБА_6 , який також є потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Стороною обвинувачення надано докази щодо того, що засівання та вирощування врожаю кукурудзи здійснювалося силами ТОВ «Агрофірма «Прайм» на підставі договорів оренди землі, укладених з фізичними особами, які на час здійснення засівання були належним чином зареєстровані. Зазначені обставини були встановлені під час розгляду клопотання ТОВ «Агрофірма «Прайм» про скасування арешту, під час якого досліджувалися матеріали кримінального провадження №0000048.

У зв`язку із встановленими обставинами ухвалою слідчого судді від 05.07.2024 клопотання представника ТОВ «Агрофірма «Прайм» було задоволено частково, ухвалено передати зерно кукурудзи, вага якого становить 65 730 кг, що перебуває на зберіганні у ОСОБА_8 , власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прайм», попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, а саме за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено.

Ухвалами слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 11.07.2024 та 21.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника заявника ФГ«Віконт», адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 березня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 14 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 з мотивів наявності між ТОВ «Агрофірма «Прайм» та ФГ «Віконт» цивільного спору щодо належності арештованого майна, який має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 від 21.11.2024 кримінальне провадження, внесене 14 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

З пояснень прокурора та інших учасників процесу встановлено, що вищезазначена постанова дізнавача не оскаржувалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння" N 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття "суд" та "слідчий суддя", визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 - 174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Такий висновок міститься в Постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 р. N 554/2506/22 (N 51-4350кмо23).

В цій же постанові ОПККС ВС зробила такі висновки щодо застосування норми права.

Щодо застосування норми, передбаченої абзацом 1 ч. 4 ст. 132 КПК.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.

Висновок щодо застосування норм, передбачених ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК, у їх взаємозв`язку із приписами статей 170 - 174 КПК:

Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тому суд апеляційної інстанції не вправі відмовити в перевірці законності такого рішення, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 та ст. 309 КПК.

Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, статей 124, 129 Конституції України.

Висновок щодо застосування норми, передбаченої ч. 9 ст. 100 КПК, у взаємозв`язку із нормами, передбаченими статтями 171 - 174 КПК:

Ухвала суду, постановлена на підставі ч. 9 ст. 100 КПК після закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, за якою вирішено питання про долю речових доказів і документів, може бути оскаржена як у апеляційному, так і у касаційному порядку.

Постановлена слідчим суддею в порядку ч. 9 ст. 100 КПК ухвала про вирішення питання про долю речових доказів і документів, може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, як така, що не передбачена КПК.

Як вбачається з досліджених доказів, кримінальне провадження №0000048, було закрито постановою старшого дізнавача СД ВП №1 (с.Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 від 21.11.2024 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Наслідком винесення такої постанови є скасування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.

З огляду на це розгляд слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна у закритому кримінальному провадженні чинним КПК не передбачено, а тому у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

При цьому, з огляду на наведену вище правову позицію ОП ККС ВС ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ТОВ «Агрофірма Прайм», адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 березня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 14 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 14 січня 2025 року об 15 годині 00 хвилин.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Слідчий суддя: ОСОБА_1