Провадження № 1-кс/202/8809/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

30 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000285 від 25.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 звернулася з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Mercedes-bens Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 25.12.2024 року о 12 год. 10 хв. на вул. Поштовій у районі будинку № 131 у напрямку вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-bens Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та велосипеда ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-транспортної останній отримав тілесні ушкодження.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль «Mercedes-bens Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою слідчого вищевказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження транспортного засобу, який є речовим доказом, чи наявних на ньому слідів правопорушення, проведення судових експертиз, виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

У судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на тяжкий стан здоров`я ОСОБА_5 , а також необхідність використання автомобіля в господарській діяльності «Нова пошта».

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 25.12.2024 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за № 0000285.

Як убачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль «Mercedes-bens Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Цей автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 25.12.2024 автомобіль визнаний речовим доказом.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, а володілець автомобіля є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження. Крім того, власник може у будь-який час розпорядитися цим майном.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Mercedes-bens Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що посилання представника власника майна на його стан здоров`я та необхідність використання автомобіля не спростовують потребу в накладенні арешту на вилучений автомобіль, так як кримінальне провадженні тільки розпочате, у кримінальному провадженні на цей час не проведені основні слідчі та процесуальні дії, зокрема експертні дослідження.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника та володільця цього майна, арешт не матиме негативних наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер.

Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, зокрема, після проведення необхідних експертних досліджень та інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля «Mercedes-bens Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 чи псування, перетворення, знищення наявних ньому слідів, на цей автомобіль необхідно накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вантажний фургон «Mercedes-bens Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Роз`яснити, що арешти може бут скасований у порядку, визначеному статтю 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_7