ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія:заходи мед.характеру
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

та адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0003571 від 23.10.2018 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року відносно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.15 ч.3-185 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 345 ч.2 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2018 року близько 08 год. 10 хв. ОСОБА_8 зайшов до дитячого садочку №2 «Ясочка», розташованого по вул. Інтернаціоналістів, 39 в м. Суми, де в приміщенні роздягальні групи «Дзвіночок» із гаманця жіночої сумки викрав гроші в сумі 100 грн., що належали потерпілій ОСОБА_9 , з іншої жіночої сумки, з гаманця викрав гроші в сумі 400 грн., що належали потерпілій ОСОБА_10 . В цей час до приміщення роздягальні зайшла ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 , розуміючи, що його злочинні дії стали помітними, діючи відкрито, втікат з місця вчинення злочину.

04 листопада 2018 року близько 18 год. 10 хв. ОСОБА_8 перебуваючи біля Центру соціально-психологічної допомоги, розташованого в м. Суми, вул. Іллінська 51/г із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав у ОСОБА_11 мобільний телефон «Nokia 200» вартістю 427 грн.

07 листопада 2018 року близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_8 перебуваючи у службовому приміщенні охорони магазину «Екомаркет», роозташованого в м. Суми, вул. Привокзальна,1 намагався таємно викрасти мобільний телефон «Samsung j5» вартістю 3100 грн., що належав потерпілій ОСОБА_12 , який на вимогу потерпілої, ОСОБА_8 віддав, діставши з кишені куртки.

31 березня 2019 року близько 12 год. 03 хв. ОСОБА_8 перебуваючи в маагазині «Єва-906 ТОВ «РУШ», розташованого в м. Суми, вул. Засумська, 1 таємно викрав туалетну чоловічу воду Труассарді Омо об`ємом 100 мл. вартістю 999 грн.

25 червня 2019 року дільничий офіцер поліції сектору дільничих офіцерів поліції Відділу превенції Сумського ВП ГУНП у Сумській ОСОБА_13 ніс службу у цивільному одязі без вогнепальної зброї та спеціальних засобів, здійснив привід ОСОБА_8 до Сумського ВП за адресою м. Суми, вул. Першотравнева, 21. Перебуваючи біля приміщення будівлі поліції ОСОБА_13 близько 17 год. 38 хв. зателефонував слідчий ОСОБА_14 , повідомивши, що ОСОБА_8 втік із кабінету, направившись на вихід з будівлі поліції. Біля виходу з будівлі поліції ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_13 удар ліктем правої руки в область правого вуха та скроні голови, заподіявши ОСОБА_13 побої у вигляді забою м`яких тканин завушної ділянки зправа.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене:

статтею 15 ч.3-185 ч.2 КК України намагання таємно викрасти чуже майно, однак свій злочинний намір не довів до кінця, з причин, незалежних від його волі, вчинене повторно;

статтею 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно;

статтею 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно;

статтею 345 ч.2 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`зку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вирок суду подана апеляційна скарга прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає що ухвала суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність шляхом виключення із мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду посилання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Вказував, що судом помилково звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, оскільки в Кримінальному кодексі України не передбачено звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, оскільки така особа взагалі не підлягає кримінальній відповідальності (ст.513 КПК України).

Позиція учасників судового провадження.

Прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити з підстав у ній наведених. Не заперечував проти можливості розгляду апеляційної скарги без участі інших адвокатів.

Адвокат підтримав апеляційну скаргу, просив змінити умови утримання ОСОБА_8 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі факт вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння та його кваліфікація не оскаржуються, тому колегія суддів в їх аналіз колегія суддів не вдається.

Між тим, прокурор не погоджувався з тим, що суд звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України.

Прокурор вважав, що Ковпаківським районним судом м. Суми було помилково звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, оскільки КК України не передбачено звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, оскільки така особа взагалі не підлягає кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в сукупності з вказаними доводами прокурора колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

За вимогами ст.ст. 18, 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час скоєння злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час скоєння злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу й місця, способу його скоєння, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України, особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, не підлягає кримінальній відповідальності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У відповідності до положень ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Судовий розгляд такого провадження проводиться за правилами ст.ст. 512, 513 КПК України і завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України. Застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Поряд з цим, як правильно зазначив прокурор в апеляційній скарзі, судом помилково звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, оскільки КК України не передбачено звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, така особа взагалі не підлягає кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_8 потребує застосовання примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, а тому клопотання захисника про зміну виду госпиталізації не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали посилання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України.

В іншій частині ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_15