Дата документу 28.09.2023
Справа № 522/5257/15-к
1-кп/501/142/23
В И Р О К
28 вересня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, має вищу освіту, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працював головним державним інспектором ВМО №2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, має вищу освіту, працювала старшим державним інспектором ВМО №2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів, працює головним інспектором відділу митно-тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів Одеської митниці ДФС, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
1.Формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_10 та визнане судом недоведеним.
Наказом Південної митниці Міндоходів № 528-0 від 12.11.2013 ОСОБА_10 переведено з 12 листопада 2013 року на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 поста «Іллічівськ» ОСОБА_11 .
Згідно своїх функціональних обов`язків інспектор ОСОБА_10 безпосередньо здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів та інших предметів, запасів споживання суден закордонного плавання, багажу, валюти та цінностей пасажирів і членів екіпажу суден закордонного плавання, що переміщується через митний кордон України в зоні діяльності Відділу; приймає рішення про потребу проведення митного огляду, додаткових засобів та інших предметів, переміщування через митний кордон України та виконує інші обов`язки, пов`язані із здійсненням митного оформлення.
Також, відповідно до функціональних обов`язків інспектор ОСОБА_10 має права здійснювати митний контроль і митне оформлення транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними через митний кордон України у пункті пропуску «Іллічівський морський торговельний порт» та інші права, пов`язані митним оформленням.
При цьому у листопаді 2014 року, більш точну дату у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_10 , працюючи на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів, вступила в злочинну змову з головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів ОСОБА_9 з метою одержання неправомірної вигоди від заступника директора ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» ОСОБА_12 за безперешкодне митне оформлення вантажу лісоматеріалів, що оформлюється зазначеним підприємством у режимі «експерт» в зоні діяльності митного поста «Іллічівськ» Південної митниці, узгодивши так званий «тариф» неправомірної вигоди, а саме по 50,00 грн за кожну оформлену митну декларацію. Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_10 03 листопада 2014 року під час зустрічі з ОСОБА_12 повідомила останньому, що відповідно інформації митниці протягом серпня жовтня 2014 року ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» здійснило експорт лісоматеріалів на підставі 324 вантажних митних декларацій, у зв`язку з чим він повинен передати їй гроші в сумі 50,00 грн за кожну декларацію.
Так, 07 листопада 2014 року, приблизно о 12:00 годин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, знаходячись у приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів у м. Іллічівськ (теперішня назва міста Чорноморськ), по вул. Транспортній, 30, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, діючи за попередньою змовою, одержали від ОСОБА_12 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 9750,00 грн за безперешкодне митне оформлення для ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» 195 декларацій вантажу лісоматеріалів у режимі «експорт» проведене протягом серпня і вересня 2014 року.
У той же день, 17 листопада 2014 року ОСОБА_10 , одразу після одержання разом з ОСОБА_9 від ОСОБА_12 неправомірної вигоди у сумі 9750,00 грн, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , прийняла пропозицію щодо одержання від ОСОБА_12 для себе та ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у сумі 6450,00 грн за безперешкодне митне оформлення для ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» 129 декларацій вантажу лісоматеріалів у режимі «експорт» проведених протягом жовтня 2014 року.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 11 листопада 2014 року, приблизно о 13:00 годин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів у м. Іллічівську, по вул. Транспортній, 30, продовжуючи свою злочину діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, діючи за попередньою змовою, отримали від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 6450,00 грн за безперешкодне митне оформлення для ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» 129 декларацій вантажу лісоматеріалів у режимі «експорт» проведених протягом жовтня 2014 року.
2.Формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 та визнане судом недоведеним.
Так, наказом Південної митниці Міндоходів № 528-0 від 12.11.2013 ОСОБА_9 переведено з 12.11.2013 на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 поста «Іллічівськ» ОСОБА_11 .
Згідно своїх функціональних обов`язків інспектор ОСОБА_9 безпосередньо здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів та інших предметів, запасів споживання суден закордонного плавання, багажу, валюти та цінностей пасажирів і членів екіпажу суден закордонного плавання, що переміщується через митний кордон України в зоні діяльності Відділу; приймає рішення про потребу проведення митного огляду, додаткових засобів та інших предметів, переміщування через митний кордон України та виконує інші обов`язки, пов`язані із здійсненням митного оформлення.
Також, відповідно до функціональних обов`язків інспектор ОСОБА_9 має права здійснювати митний контроль і митне оформлення транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними через митний кордон України у пункті пропуску «Іллічівський морський торговельний порт» та інші права, пов`язані митним оформленням.
При цьому у листопаді 2014 року, більш точну дату у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_10 , працюючи на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів, вступила в злочинну змову з головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів ОСОБА_9 з метою одержання неправомірної вигоди від заступника директора ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» ОСОБА_12 за безперешкодне митне оформлення вантажу лісоматеріалів, що оформлюється зазначеним підприємством у режимі «експерт» в зоні діяльності митного поста «Іллічівськ» Південної митниці, узгодивши так званий «тариф» неправомірної вигоди, а саме по 50,00 грн за кожну оформлену митну декларацію. Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_10 03 листопада 2014 року під час зустрічі з ОСОБА_12 повідомила останньому, що відповідно інформації митниці протягом серпня жовтня 2014 року ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» здійснило експорт лісоматеріалів на підставі 324 вантажних митних декларацій, у зв`язку з чим він повинен передати їй гроші в сумі 50,00 грн за кожну декларацію.
Так, 07 листопада 2014 року, приблизно о 12:00 годин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, знаходячись у приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів у м. Іллічівськ, по вул. Транспортній, 30, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, діючи за попередньою змовою, одержали від ОСОБА_12 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 9750,00 грн за безперешкодне митне оформлення для ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» 195 декларацій вантажу лісоматеріалів у режимі «експорт» проведене протягом серпня і вересня 2014 року.
У той же день, 17 листопада 2014 року ОСОБА_10 , одразу після одержання разом з ОСОБА_9 від ОСОБА_12 неправомірної вигоди у сумі 9750,00 грн, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , прийняла пропозицію щодо одержання від ОСОБА_12 для себе та ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у сумі 6450,00 грн за безперешкодне митне оформлення для ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» 129 декларацій вантажу лісоматеріалів у режимі «експорт» проведених протягом жовтня 2014 року.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 11 листопада 2014 року, приблизно о 13:00 годин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів у м. Іллічівську, по вул. Транспортній, 30, продовжуючи свою злочину діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, діючи за попередньою змовою, отримали від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 6450,00 грн за безперешкодне митне оформлення для ПП «Темп» громадської організації «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» 129 декларацій вантажу лісоматеріалів у режимі «експорт» проведених протягом жовтня 2014 року.
Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
3.У відкритому судовому засіданні заслухано показання обвинувачених, свідків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пред`явлене йому обвинувачення не визнав та повідомив, що був переведений до цього митного поста у листопаді 2014 року та 07 листопада був на зміні. В цей день бачив ОСОБА_12 , який підходив до прийомного віконця, де розмовляв з ОСОБА_13 . Розмову не чув розмовляли доволі тихо. Отримання будь-яких грошей він не бачив. ОСОБА_13 покликала його та він декількома словами поспілкувався з ОСОБА_14 щодо митного оформлення, спитав чи є декларації в файлі чи ні, після чого продовжив займатися своїми справами. Грошових коштів не від кого не вимагав, розмов про отримання грошових коштів не вів, грошових коштів від ОСОБА_12 не отримував. 11 листопада 2014 року займався своїми робочими справами, закінчував митне оформлення ОСОБА_15 , під час якого до прийомного віконця підійшов ОСОБА_14 . Через деякий час, несподівано до приміщення увірвалися працівники правоохоронних органів. В цей час він та ОСОБА_13 перебували на своїх робочих місцях. Працівники правоохоронних органів в присутності понятих виявили на приймальному віконці документи у файлі. Як там опинилися документи йому не відомо. Слідчий органів прокуратури здійснив огляд документів, які знаходились у файлі. Там були накладні та грошові кошти, які світилися під лампою ультрафіолету. Його руки також були просвічені, але світіння не було виявлено. Жодних розмов щодо отримання грошових коштів для себе або ОСОБА_13 не вів. Щодо зафіксованої на записі фрази «за октябрь 6450» від ОСОБА_14 не чув, оскільки розмовляв з ОСОБА_15 , для якого здійснював оформлення.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 пред`явлене їй обвинувачення не визнала та повідомила, що з березня 2013 року фірма ПП «Темп» почала здійснювати оформлення вантажів у їх митному відділі, це був експорт лісоматеріалів. За весь цей час скарг від співробітників даного товариства, зокрема на гарячу лінію або керівництву поста щодо неї не надходило. З 1 серпня 2014 року по 02 вересня 2014 року перебувала у відпустці. З 04 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року здійснено оформлення 94 митних декларації. Згідно даних з бази даних оформлення декларації займало від 5 хвилин до півтори годин, при цьому відповідно до ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення повинно здійснюватися не більше чотирьох робочих годин. Жодних карток відмов ПП «Темп» вона не виписувала. Митне оформлення не затягувала. Інспектор митниці на процес подачі декларації жодного впливу не має. Вважає, що ОСОБА_14 вводить суд в оману. Зазначене в обвинувальному акті обставина, що вона створювала перешкоди ПП «Темп» у митному оформленні не відповідає дійсності, оскільки це неможливо - після проходження чотирьох годин митна декларація блокується, та можливо виписати лише картку відмови, що нею жодного разу для ПП «Темп» не відбувалося. При цьому у департаменті організації митного контролю постійно здійснюється нагляд за оформленням митних декларацій, та відразу реагують, якщо є порушення. Жодних порушень щодо ПП «Темп» не фіксувалося. Взагалі жодного документу, якій би міг свідчити про затягування розмитнення ані ОСОБА_14 , ані стороною обвинувачення не надано.
07 листопада 2024 року в ранці від ПП «Темп» брокер ОСОБА_16 подала декларації в електронному вигляді. Вона в цей час займалася оформленням декларації, тобто своєю роботою. Коли вона відповідала на запитання іншого суб`єкта оформлення підійшов ОСОБА_14 , представившись, що він з ПП «Темп» та спитав щодо митного оформлення, на що вона дала роз`яснення, після чого продовжила розмови з іншими суб`єктами. Жодних розмов щодо грошових коштів з Борумбеєм не вела.
11 листопада 2024 року, займалася оформленням декларацій на своєму робочу місці, до приймального віконця не підходила. Біля віконця був ОСОБА_14 . Жодних декларацій у інспекторів не було. Оформлення жодних декларації ПП «Темп» в той день не відбувалося. ОСОБА_14 питав щодо оригіналів інвойсів, на що вона надавала йому роз`яснення. Також зазначила, що довіреність у ОСОБА_14 взагалі була недійсна, оскільки вона підписана особою, яка в той час не була легітимним директором підприємства. ОСОБА_14 взагалі не подавав митні декларації, за нього це робили інші особи, хоча у графі № 54 митної декларації він ставив свої прізвище та підпис.
Жодних розмов з ОСОБА_14 щодо отримання грошових коштів не було та ніякі кошти не отримувала.
Щодо зафіксованої розмови з ОСОБА_14 пояснює що там були зафіксовані розмови щодо робочих моментів, а саме щодо сертифікатів. В цей час там було багато осіб. ОСОБА_14 постійно тихо розмовляв, погано було його чутно. Жодного разу розмов о грошових коштах не було. Там постійний потік людей, під час спілкування з однією особою могла також відповідати іншим особам.
У ПП «Темп» залишалися питання щодо сертифікатів, вони повинні були принести сертифікати, вони дійсні 60 днів, оскільки в паперовому вигляді їх вже не залишилось, вона не очікувала що прийде ОСОБА_14 , оскільки подавали декларації інші особи.
Вона не чула, щоб ОСОБА_14 , щось казав якійсь цифри «9750», там було багато осіб всі шумлять, можливо він сам собі щось казав. Вона подивилася на аркуш паперу там бачила номери декларацій. Бажання з ним розмовляти не було, тим паче о грошових коштах. ОСОБА_17 могли бути номером декларацій чи щось іншим.
Особа, яка подає декларації самостійно подає такі декларації, вона лише здійснює їх подальший перегляд.
Фактично ОСОБА_14 приніс декларації в паперовому вигляді, потім інша особа подавала ці самі декларації в електронному вигляді. На її думку це свідчить, що він не мав намір щось подавати. Особи самостійно подають декларації: вставляють флеш-носій в термінал та завантажують, а у інспектора автоматично з`являється на екрані ця декларація. Вони не бачать чия це саме декларація. Там все автоматично, вона може перевірити з паперової декларації чи надходила в електронному вигляді чи ні. Декларація на один та той же вантаж не може реєструватися двічі. Термінали стоять на різних ділянках, хто перший з інспекторів відкриє декларацію той почне її реєструвати. В програмі не видно, чия саме декларація подана, вказано лише номер, який може бути однаковий у декілька брокерів, у брокерів індивідуальний номер. Борумбей повинен бути подати через флеш-носій, але вона не бачила, щоб він це зробив. Якщо б ОСОБА_14 бажав би реєструвати, вона би віддала відривний талон, де було записано номер та інші дані.
Звертає увагу, що після цих подій ОСОБА_14 більше не приходив до митниці взагалі, жодних митних декларації до митного посту №2 не подавав, хоча його підприємство ще працювало до середини січня 2015 року.
Вважає що до неї була вчинена провокація злочину за допомогою ОСОБА_14 , оскільки він також є хабародавцем ще й в двох інших кримінальних справах.
Дана обставина на її думку підтверджується тим, що ОСОБА_14 не писав заяв до правоохоронних органів щодо вчинення нею кримінальних правопорушень.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні надав показання, що 11 листопада 2014 року, його та ОСОБА_19 правоохоронці залучили в якості понятих під час слідчих дій на митниці в Іллічівську. Перше що побачив справа чоловік та жінка стояли біля прийомного віконця на колінах, руки на підвіконні тримали, біля свої місць. В подальшому пройшли до приміщення, був білий звичайний конверт на віконці, проводився обшук чи щось таке на камеру. Не було видно, що в конверті знаходилися грошові кошти. Все що вилучалося підписувалося та записувалося у протокол. Підписували документи на місці, потім в прокуратурі нам зачитали протокол та все підписали. Фізичного або психологічного впливу на чоловіка та жінку не було. Під час висвітлення рук цих осіб світіння не було виявлено.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надав аналогічні показання. Додатково повідомив, що конверт який перебував на підвіконні був схожий на поштовий, але він міг прийняти білі аркуші у файлі за конверт, ще була флешка.
Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що він є приватним підприємцем. З ОСОБА_13 та ОСОБА_20 знайомий у зв`язку із його роботою в ПП «Темп» на посаді заступника директора, куди був найнятий у серпні 2014 року, познайомився з представником підприємства у м. Іллічівську у барі, спільний знайомий, йому запропонували цю посаду та він погодився.
У серпні 2014 року знаходився у м. Іллічівську. До його повноважень входило регулювання питань роботи підприємства згідно інструкції. Приблизно наприкінці серпня він зіткнувся з проблемою, хоча це й не входило до кола його обов`язків, він здавав замість брокерів декларації митного оформлення. У серпні-вересні були на митниці в оформленні, достеменно не пам`ятає прізвище начальника митного поста №2, однак його звали ОСОБА_21 , та він постійно задавав йому питання, були перешкоди з його боку, то договори не так оформленні, то декларації. Він намагався зустрітись з керівництвом ПП «Темп», однак керівництво було у Києві, а з ним він зустрічатися не хотів, однак весь цей час були затримки, безпідставні огляди контейнерів, декларації оформлялися довго. Після чого він зв`язався з керівництвом повідомив про дані обставини, та вирішили звернутися до правоохоронних органів 30 вересня 2014 року, в якому були вказані вищезазначені обставини, а також щодо екологічного огляду.
Звернувся до правоохоронних органів з метою припинення неправомірних дій. Перепони почалися з екологічної служби, він навіть не міг здогадатись, що проблеми будуть і на митниці. 30 вересня 2014 року він звертався до правоохоронних органі щодо лише щодо екологічної служби, та було пряме вимагання конкретних грошових коштів. Те, що трапилося 03 листопада 2014 року він вважає збігом обставин.
Після розмови з ОСОБА_13 він повідомив співробітників правоохоронних органів, що крім факту в екологічній службі, ще така ось ситуація сталася в митниці, після чого на нього одягнули аудіо та відео апаратуру та всі дії вже подалі були під контролем співробітників.
06 листопада 2014 року він намагався дізнатися номер телефону ОСОБА_13 , однак він його не отримав, однак дізнався що 07 листопада 2014 року вона буде на зміні. У цей день, приблизно об 11 годині він приїхав до митниці, щоб подати декларації. З собою було 9750,00 грн за 195 декларацій за серпень та вересень місяці. Подав файл з деклараціями та документи, повідомив ОСОБА_13 , що там декларації та сума коштів за 2 місяці за 195 декларацій. В цей момент вона підізвала ОСОБА_9 , якого він вперше побачив, той забрав файл та поклав з підвіконця на стіл. Потім з ОСОБА_13 спілкувалися по робочим моментам, по документам та вони вирішили, що по деклараціям, які залишилися він принесе пізніше з іншої подачею в інший день. В цей час вже велася аудіо - та відеофіксація. У нього був клаптик паперу з написом залишку суми 6450.
11 листопада 2014 року він прибув в обідній час на митницю, на зміні були ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , поклав на підвіконце декларації, вони знаходилися у файлі, а також повідомив, що недостатня сума знаходиться у файлі. Далі в приміщення увійшли співробітники СБУ, що було далі невідомо, він з усіма іншими був покладений на підлогу.
На момент написання заяви про вчинення злочину екологічною службою не був знайомий ні з ОСОБА_13 ні з ОСОБА_20 . Богачинський грошових коштів не вимагав, оскільки з ним не спілкувався взагалі.
Документальних підтверджень щодо затягування митного оформлення інспекторами він надати не може, оскільки це були лише розмови.
Він постійно дзвонив на гарячу лінію, скаржився. Після цього через півгодини все реєструвалося, однак це було до ОСОБА_13 , все це було на протязі усієї його роботи. Картки відмови ОСОБА_13 не виписувала, вона лише в усній формі відмовляла, після дзвінка ОСОБА_23 , вона приймала від нього документи. Офіційно зі скаргами не звертався.
10 листопада 2014 року гроші помічалися також як і 06 листопада 2014 року, однак в на цей раз також були присутні поняті.
07 листопада 2014 року йому не відомо чи зафіксовано було як він передавав гроші, стверджує що передавав.
В його присутності записи з камер йому не показували.
Він взагалі був здивований що він став свідком, на сьогоднішній день у нього відсутні претензії щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .
У нього є претензії до підприємства, оскільки був вимушений надати свої грошові кошти, які підприємство не відшкодувало. Був також і заявником і по іншим кримінальним справам, крім екологічного працівника, були особи на яких він також писав заяви до правоохоронних органів.
Після подій 11 листопада 2014 року відношення з підприємством перервані та перестав займатися оформленням.
4.Сторона обвинувачення обґрунтовує винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наступними доказами:
доручення від 06 жовтня 2014 року на проведення досудового розслідування (т.1, а.с.79);
рапорт працівника УСБУ від 30 вересня 2014 року про виявлений злочин (т.1, а.с.85-86);
лист заступника начальника ГВ БКОЗ від 06 жовтня 2014 року щодо особи причетної до вчинення злочину ОСОБА_25 (т.1, а.с.87);
лист заступника начальника ГВ БКОЗ від 23 жовтня 2014 року щодо особи причетної до вчинення злочину ОСОБА_10 (т.1, а.с.88);
протокол огляду від 06 листопада 2014 року (т.1, а.с.90-100), відповідно до якого працівником відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області у відсутності понятих оглянуті грошові кошти видані заступником директора ПП «Темп» ОСОБА_12 , в сумі 9750,00 грн (27 купюр: 16 по 500,00 грн, 7 по 200,00 грн, 3 по 100,00 грн, 1 50,00 грн);
протокол огляду від 10 листопада 2014 року (т.1, а.с.101-106), відповідно до якого працівником відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області в присутності понятих оглянуті грошові кошти видані заступником директора ПП «Темп» ОСОБА_12 , в сумі 6450,00 грн (15 купюр: 12 по 500,00 грн, 2 по 200,00 грн, 1 - 50 грн);
протокол ідентифікації (помітки) грошових купюр від 10 листопада 2014 року (т.1, а.с. 109-110), відповідно до якого працівником відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області на підставі постанови №21/2-3394т від 07 листопада 2014 року про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів в сумі 6450,00 грн (15 купюр: 12 по 500,00 грн, 2 по 200,00 грн, 1 - 50 грн) з використанням люмінесцентного препарату «Світлячок-М»;
протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 14.11.2014 (т. 1, а.с. 115-123), відповідно до якого працівником відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області, в службовому приміщенні № 358 адміністративної будівлі УСБУ в Одеській області, за результатами проведення 07.11.2014 відділом оперативного документування УСБУ в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду в Одеській області ОСОБА_27 №7319т від 05.11.2014 та доручення слідчого №21/2-3392т від 07.11.2014 щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи, було складено цей протокол про те, що в ході проведення даного заходу отримано фактичні дані, які згідно зі статтею 84 КПК України можуть бути використані в кримінальному провадженні, зокрема результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_10 , ОСОБА_9
протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 14.11.2014 (т. 1, а.с. 124-128), відповідно до якого працівником відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області в службовому приміщенні №358 адміністративної будівлі УСБУ в Одеській області, за результатами проведення 14.11.2014 відділом оперативного документування УСБУ в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду в Одеській області ОСОБА_27 №7319т від 05.11.2014 та доручення слідчого №21/2-3392т від 07.11.2014 та доручення слідчого щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи, було складено цей акт про те, що в ході проведення слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю за ОСОБА_10 , ОСОБА_9 було отримано фактичні дані, які згідно зі ст. 84 КПК України можуть бути використані в кримінальному провадженні;
ухвала апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2014 року про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, якою було надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні, внесеному 23.10.2014 до ЄРДР за №0001052 щодо ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зафіксовано у протоколах №65/4-8082 від 17.11.2014, 65/4-8081 від 17.11.2014, 65/4-8099 від 17.11.2014, 65/4-8179 від 18.11.2014, 65/4-8177 від 18.11.2014, 65/4-8178 від 18.11.2014 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій (т.1, а.с. 134-135);

постанова про виділення матеріалів з кримінального провадження №0000475 та долучення їх до матеріалів кримінального провадження №0001052 від 12.12.2014 (т. 1, а.с. 136-137), згідно з якою було виділено з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 03.10.2014, та долучено до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001052 від 23.10.2014, для використання в якості доказів даних (інформації), які зафіксовано у протоколах про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме протокол № 65/4-8082 від 17.11.2014, 65/4-8081 від 17.11.2014, 65/4-8099 від 17.11.2014, 65/4-8179 від 18.11.2014, 65/4-8177 від 18.11.2014, 65/4-8178 від 18.11.2014 з відповідними додатками до них;

постановою про долучення речових доказів від 05.12.2014 (т. 1, а.с. 139), згідно з якою долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження № 0000475 від 31.10.2014: гроші в сумі 6400,00 грн; електронний носій флешку синього кольору; експортну декларацію форми МД-2 №3701 на 8 арк.; інвойс від 10.11.2014 №23 на 2 арк.; доручення на 1 арк.; копії сертифікату проходження на ліс №745042; аркуш паперу, на якому мається рукописний текст «октябрь ВИМ 6450»;

особовою карткою №828 та доповненнями до неї, автобіографією, що містять інформацію, що характеризує ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 141-149);

особовою карткою №787 та доповненнями до неї, автобіографією, що містять інформацію, що характеризує ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 150-157);

посадовою інструкцією старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів (т. 1, а.с. 158-178);

письмові пояснення ОСОБА_12 , надані під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_9 від 26 грудня 2014 року, які перебувають в Одеській митниці Державної фіскальної служби України (т.1, а.с. 185, 186-187), в яких зазначено, що його підприємство «Темп» займається розмитненням оформленням товарів в митному посту «Іллічівськ». Співробітник цього відділу ОСОБА_10 вимагала від нього грошові кошти за кожну декларацію в сумі 50,00 грн. Співробітник цього ж відділу ОСОБА_9 будь-яких заборонених дій у відносно ПП «Темп» не проводив при оформлення декларацій, претензій до нього не має;

повідомлення прокурора від 05 липня 2017 року до Апеляційного суду Одеської області про скасування грифів секретності в кримінальному провадженні (т. 2, а.с. 11);

постанова прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_28 від 07 листопада 2014 року про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів (т. 2, а.с. 13-14), в якому зазначено наступне: досудовим розслідуванням встановлено, в кримінальному провадженні № 0000475 від 03 жовтня 2014 року за фактом вимагання неправомірної вигоди з боку співробітника відділу митного оформлення №2 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці ОСОБА_10 від заступника директора ПП «Темп» ОСОБА_12 за безперешкодне здійснення екологічного контролю, та дозволено під час проведення контролю за вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 використовувати заздалегідь ідентифіковані (помічені ) гроші та інші засоби;

лист Апеляційного суду Одеської області про скасування грифу секретності (т. 2, а.с. 15);

ухвала Апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_10 в якому зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні поточного (2014 року) співробітник відділу митного оформлення №2 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці ОСОБА_10 вимагає неправомірну вигоду у заступника директора ПП «Темп» ОСОБА_12 під час митного оформлення вантажу лісоматеріалів, що оформлюється зазначеним підприємством у режимі «експорт» в зоні діяльності митного поста «Іллічівськ» Південної митниці (т. 2, а.с. 22-23, 24-25);

доручення прокурора ОСОБА_28 від 07 листопада 2014 року начальнику ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області на проведення НСРД відносно ОСОБА_10 у вигляді спеціального слідчого експерименту з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічних) засобів (т. 2, а.с. 24-25);

конверт (т. 2 а.с. 109) з документами, які вилучені в ході відкритої фіксації закінчення контролю за вчинення злочину, в якому містять: клаптик паперу на якому містить напис «Октябрь 129 (ВМД) 6450» (т. 2, а.с. 94); митні декларації (т. 2, а.с.95-102); доручення (т. 2, а.с.109; екологічна декларація від 10 листопада 2014 року (т.2, а.с.104) інвойси (т.2, а.с. 105, 106); сертифікати про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (т.2, а.с. 107, 108);

4.1. Сторона захисту в якості доказів надала:

витяг з реєстру юридичних осіб, відповідно до якого ПП «Темп» ГО «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» припинила свою діяльність 13 травня 2015 року (т. 2, а.с.69-72);

витяг з реєстру, відповідно до якого ПП «Темп» ГО «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» постановою Господарського суду Чернігівської області 31 березня 2015 року визнано банкрутом (т.2, а.с. 124-125);

копія постанови Господарського суду Чернігівської області 31 березня 2015 року, якою ПП «Темп» ГО «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» визнано банкрутом (т.2, а.с. 126-129), та в якій зазначено наступне, з 24 грудня 2014 року загальними зборами Ради ГО «Київська міська асоціація інвалідів по слуху» прийнято рішення про припинення підприємства, та встановлена заборгованість 427219,55 грн перед ПП «Прометей» ГО «Київська міська асоціація інвалідів по слуху».

Щодо долученою стороною захисту копії письмових пояснень ОСОБА_12 , надані під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_9 від 26 грудня 2014 року, які перебувають в Одеській митниці Державної фіскальної служби України (т.1, а.с. 185, 186-187), в яких зазначено, що в митному посту «Іллічівськ» саме ОСОБА_10 вимагала від нього грошові кошти за кожну декларацію в сумі 50,00 грн, а співробітник ОСОБА_29 будь-яких заборонених дій у відносно ПП «Темп» не проводив при оформлення декларацій, до ОСОБА_9 претензій не має, суд відноситься критично в частині зазначення вимагання ОСОБА_10 зазначених грошових коштів в сумі 50,00 грн, дане твердження не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, зокрема під час допиту ОСОБА_12 , який пояснив, що ОСОБА_10 не вимагала в нього грошових коштів, лише повідомила, що в нього є якийсь борг, а він самостійно десь почув, що нібито за один контейнер необхідно надати 50,00 грн, та вирішив що йому необхідно надати грошові кошти саме ОСОБА_10 .

5.Щодо проведення досудового розслідування без внесення відомостей про кримінальне правопорушення та визнання доказів недопустимими.

Стороною захисту зроблено заяву про недопустимість поданих обвинуваченням доказів з тих підстав, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено з грубим порушенням норм кримінального процесуального кодексу України, слідство розпочато з порушенням вимог ст.ст. 214-218 КПК України, кримінальному правопорушенню була дана правова кваліфікація за ч. 3 ст. 368 КК України як закінченого злочину, при цьому, внесена до ЄРДР інформація не містила конкретних даних про вчинення конкретного правопорушення (дата, час, місце вчинення, предмет правопорушення, його вид), а отже носила абстрактний характер, оскільки не містила фактичних даних про протиправне діяння окремої особи, що свідчить про недотримання вимог п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо змісту відомостей, які вносяться до ЄРДР. У внесених даних була зазначена абстрактна інформація щодо вимагання грошових коштів, яка не ґрунтувалась на отриманих органом досудового розслідування фактичних даних.

Відповідно до поданих стороною обвинувачення письмових доказів та прийнятих в процесі досудового розслідування процесуальних рішень судом встановлено наступне.

30 вересня 2014 року ОСОБА_12 звернувся до УСБУ в Одеській області, в якій фактично зазначив що працівники митниці та екологічного контролю постійно вимагають грошові кошти хабарі за безперешкодне оформлення вантажів. В даній заяві не зазначені будь-які конкретні особи працівники митниці. При цьому зазначено конкретний факт вимагання з нього грошових коштів в сумі 10880,00 грн працівником екологічної служби ОСОБА_25

03 жовтня 2014 року внесені відомості до ЄРДР підстави внесення матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів із формулюванням - співробітники одного з органів державного контролю Одеської області вимагають від громадянина неправомірну вигоду за виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, факт вимагання неправомірної вимоги, як від працівників митниці так і від працівника екологічної служби (матеріали відносно якого як встановлено судом були виділені в окреме провадженні) вже був скоєний, тобто фактично кримінальне правопорушення вже було вчинено.

Водночас з показань свідка ОСОБА_12 , наданих ним під час судового розгляду, вбачається, що заяву про вчинення кримінального правопорушення він писав саме відносно працівника екологічної служби ОСОБА_25 , який відкрито вимагав грошові кошти, а з боку митниці перешкоди в оформленні були начальника митного поста № 2, якого звали ОСОБА_21 (не Богачинський).

Отже, за таких обставин, предметом розслідування вказаного провадження мали бути лише обставини, які мали місце до часу внесення відомостей до ЄРДР (злочини які вчинені або на стадії підготовки).

При цьому на час звернення із даною заявою він з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знайом не був, познайомився 18 жовтня 2014 року та 07 листопада 2014 року, при цьому зазначив, що ОСОБА_9 на момент знайомства з ОСОБА_10 фактично працював в іншому місці (на 1 поверсі).

Натомість, після реєстрації провадження по факту вчинення злочину, який вже мав місце в період часу до 30 вересня 2014 року, розслідування пішло шляхом проведення досудового розслідування щодо даних осіб, зокрема щодо ОСОБА_10 , відповідно до рапорту начальника ГВ БКОЗ від 23 жовтня 2014 року щодо нібито вимагання з боку ОСОБА_10 від ОСОБА_12 неправомірної вигоди, та подальшим винесенням постанови щодо контролю за вчиненням злочину, що відбувся 07 листопада 2014 року, однак відомості про вказану подію до ЄРДР внесено не було, орган досудового розслідування лише змінив фабулу у вже існуючому кримінальному провадженні, як обставина вчиненого злочину.

З огляду на те, що за матеріалами справи не встановлювався працівник (керівник) митного посту, який до 30 вересня 2014 року нібито вимагав від ОСОБА_14 неправомірну вигоду, у суду є обґрунтований сумнів, що ці відомості відповідали дійсності. На думку суду ці відомості були штучно використані для можливого пошуку осіб митного органу, які могли підозрюватися у вчиненні будь-яких злочинів. Більш того, саме виявлення органами СБУ інформації щодо можливо злочинних дій з боку ОСОБА_10 вперше, у цьому випадку, були підставою для внесення відомостей до ЄРДР, але цього не сталося.

Тобто, органом досудового розслідування порушено вимоги ч. 3 ст. 214 КПК України, а саме, що здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Частиною 1 статті 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є, зокрема, «щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Суду, хоча основна мета статті 6 Конвенції стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду «судом», компетентним встановити обґрунтованість «будь-якого...кримінального обвинувачення», це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження. Таким чином, вимоги ст. 6 Конвенції можуть також бути застосовними ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо - і тією мірою, якою - недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду (див. рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, п. 52).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 86, ч. 1 п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України не допустимим є доказ який отриманий в порушення порядку, встановленого цим Кодексом, або отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема яким є порушення права особи на захист.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree) недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Так, судом визнано наступний перелік недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантовані Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини:

протокол огляду грошових коштів від 06 листопада 2014 року (т.1, а.с.90-100);

протокол огляду грошових коштів від 10 листопада 2014 року (т.1, а.с.101-106);

протокол ідентифікації (помітки) грошових купюр від 10 листопада 2014 року (т.1, а.с. 109-110);

протокол відкритого фіксування завершення контролю за вчинення злочину від 11 листопада 2014 року (т. 1, а.с. 111-114);

протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 14.11.2014 (т. 1, а.с. 115-123);

протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 14.11.2014 (т. 1, а.с. 124-128);

протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 18.11.2014 (т. 1, а.с. 129-131);

протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 18.11.2014 (т. 1, а.с. 132-133);

постанову про долучення речових доказів від 05.12.2014 (т. 1, а.с. 139);

письмові пояснення ОСОБА_12 , надані під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_9 від 26 грудня 2014 року, які перебувають в Одеській митниці Державної фіскальної служби України (т.1, а.с. 185, 186-187);

доручення прокурора ОСОБА_28 від 07 листопада 2014 року начальнику ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області на проведення НСРД відносно ОСОБА_10 у вигляді спеціального слідчого експерименту з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічних) засобів (т. 2, а.с. 24-25);

конверт (т. 2 а.с. 109) з документами, які вилучені в ході відкритої фіксації закінчення контролю за вчинення злочину (т. 2, а.с. 94); митні декларації (т. 2, а.с.95-102); доручення (т. 2, а.с.109; екологічна декларація від 10 листопада 2014 року (т.2, а.с.104) інвойси (т.2, а.с. 105, 106); сертифікати про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (т.2, а.с. 107, 108), та інші докази отримані внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини.

5.1. Висновки щодо проведення НСРД

Незважаючи на те, що зазначено вище, суд вважає за необхідне надати окрему оцінку щодо проведення НСРД в даному кримінальному провадженні, як додаткову окрему підставу визнання певних доказів недопустимими.

Так, фактично єдиними доказами в даному кримінальному провадженні в обґрунтування винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надані матеріли НСРД.

Так, стороною захисту зроблено заяву про недопустимість поданих обвинуваченням доказів: протоколу огляду грошових купюр від 06 листопада 2014 року з підстав проведення даної слідчої дії без відповідного дозволу, передбаченого КПК України, та подальшого проведення НСРД, наслідком яких стали протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №65/4-8065 від 14 листопада 2014 року з додатком магнітним носієм ДВД-Р №65/4-482 від 07 листопада 2014 року; протокол про результатами контролю за вчинення злочину №65/4/8181 від 18 листопада 2014 року.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 246 КПК України рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий суддя.

Згідно ч. 3 ст. 246 КПК України право прийняття рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину, покладається виключно на прокурора.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження 05 листопада 2014 року Апеляційним судом Одеської області надано дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_10 , а саме на проведення аудіо та відео-контролю особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, візуального спостереження з використанням відеозапису, фотографування та інше.

06 листопада 2014 року працівником відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області було оглянуті грошові кошти видані заступником директора ПП «Темп» ОСОБА_12 , в сумі 9750,00 грн, про що складено відповідний протокол.

Водночас, лише 07 листопада 2014 року прокурором винесено постанову про проведення контролю за вчинення злочину, шляхом спеціального слідчого експерименту з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів.

При цьому у протоколі огляду грошових коштів взагалі не зазначено на якій підставі оперативний співробітник вчиняв дану дії.

Також судом встановлено, що дана дія була проведення за відсутності понятих.

Судом також враховано, що зазначена в протоколі дата не є опискою, з урахуванням того, що дана дата документу зафіксована як в супровідних листах, так і в подальших протоколах, а також щодо вчинення даної дії наполягав також і свідок ОСОБА_12 .

За таких обставин, суд вважає, що стороною захисту доведено необхідність визнання даного протоколу недопустимим доказом, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Крім того, під час відкриття матеріалів досудового провадження стороні захисту не була надано для ознайомлення матеріали НСРД, а вже тільки під час розгляду справи в суді.

Суд приймає до уваги, що у тих випадках коли процесуальні документи не були розсекречені на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, вони можуть бути відкриті стороні захисту під час розгляду справи у суді за умови своєчасного вжиття прокурором всіх необхідних заходів для їх отримання. Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів з розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні на момент відкриття матеріалів, то в такому випадку має місце порушення норм, передбачених статтею 290 КПК України.

Вказані вимоги стороною обвинувачення не виконанні, а також у суду відсутні відповідні постанови про розсекречування.

З цих підстав матеріали НСРД є недопустимими доказами з огляду на вимоги ч. 1 ст. 86 КПК України.

6. Щодо обвинувачення ОСОБА_9 .

Крім вищевказаних висновків суду, матеріали кримінального провадження не містять жодного належного та допустимого доказу, який під підтверджував обставини зазначені в формулюванні обвинувачення щодо обвинуваченого ОСОБА_9 щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення.

7.Висновки суду щодо якості досудового розслідування.

Суд вважає, що досудове розслідування проведено неякісно оскільки стороною обвинувачення не було з`ясовано наступні питання з виявленням належних доказів:

здійснення ПП «Темп» оформлення митних декларацій за інкримінований період часу серпень-жовтень;

встановлення осіб які здійснювали подачу митних декларацій ПП «Темп» за інкримінований період часу серпень-жовтень до моменту знайомства ОСОБА_14 з ОСОБА_13 та Богачинським;

встановлення керівника митного органу за ім`ям ОСОБА_21 , який зі слів ОСОБА_14 , вимагав від нього грошові кошти за оформлення вантажів, що і стало нібито підставою звернення до правоохоронних органів;

встановлення фактичного оформлення митних декларацій ПП «Темп» особисто ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ;

встановлення фактів затягування оформлення декларацій ПП «Темп» у період часу серпень-жовтень, в тому числі з боку ОСОБА_13 та ОСОБА_9 ;

встановлення звернень представників ПП «Темп», зокрема, ОСОБА_14 , на гарячу лінію, тощо, щодо можливого затягування оформлення митних декларації, та наслідки таких звернень.

Суд вважає, що на усі вищевказані питання сторона обвинувачення під час досудового розслідування навіть не звертала увагу, та документально (доказово) не підтвердили.

Суд зауважує, що сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину пред`явленого обвинувачення, однак сторона обвинувачення не лише не отримала, а ні від заявника, а від митниці відповідних документів, а й крім наданих суду письмових доказів обмежилася лише викликом одного свідка, аналіз показань якого у сукупності з іншими доказами, які визнані недопустимими не доводять пред`явлене обвинувачення.

Крім того, аналіз матеріалів справи та вищевказаних питань, які залишались поза увагою досудового розслідування, ставлять під сумнів щирість та правдивість звернень ОСОБА_14 до правоохоронних органів, а у сукупності мають ознаки провокації.

8.Заключні висновки суду.

Суд вважає, що під час судового розгляду сторона обвинувачення не довела винуватість як обвинуваченої ОСОБА_10 так і обвинуваченого ОСОБА_9 поза розумним сумнівом, надала неналежні та недопустимі докази.

Оцінюючи сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, як тих, які були зібрані на під час досудового розслідування, так і поданих в судовому засіданні, у їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, не доведено, а наявні в кримінальному провадженні докази є лише припущеннями, інших доказів матеріали кримінального провадження не містять і додаткових стороною обвинувачення на підтвердження висунутого обвинувачення не надано, при цьому можливість їх отримання вичерпана.

При прийнятті рішення суд керується Законом.

Так, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, як це задекларовано в статті 8 Конституції України.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно до вимог чч. 1, 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачені мають бути визнані невинуватими у вчинені інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення та виправдані на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, визнати невинуватим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, і виправдати.

ОСОБА_10 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, визнати невинуватою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, і виправдати.

Речові докази: відеокасету (т. 1, а.с. 114), диски (т. 1, а.с. 123, 128), аркуш паперу (т. 2, а.с. 94), флеш-накопичувач синього кольору (т. 2, а.с. 143); декларацію форми МД-2 № 3701 на 8 арк., інвойс від 10 листопада 2014 року № 23 на 2 арк., доручення на 1 арк., копію сертифікату походження на ліс № 745042 (т. 2, а.с. 95-108) залишити в матеріалах судового провадження; грошові кошти в сумі 6450,00 грн повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя