ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1666/24 Номер провадження 11-кп/814/1052/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000087 за апеляційною скаргою прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.12.2024,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, із професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:

- вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 за ч. 1 ст. 369 КК України до штрафу у розмірі 2 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (42 500 грн.),

визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 249 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено 3 роки обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Цивільні позови прокурора задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради 12 151 грн. 42 коп. на відшкодування витрат стаціонарного лікування ОСОБА_9 та на користь Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області 108 210 грн. 96 коп. шкоди завданої навколишньому природному середовищу.

Ухвалено вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 щодо ОСОБА_7 виконувати окремо.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів.

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

21.05.2024 близько 21 години, ОСОБА_7 , з метою незаконного зайняття рибним добувним промислом, прибув на берег водойми Кам`янського водосховища та на ділянці неподалік с. Світлогірське Полтавського району Полтавської області, достовірно знаючи, що зазначена територія знаходиться в межах об`єкта природо-заповідного фонду Регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянський», маючи при собі заздалегідь підготовлені заборонені знаряддя лову - дві жиляні сітки (розміри 1-ої: довжина 50 м, висота 1,5 м, вічко сіткового полотна 50*50 мм; розміри 2-ої: довжина 60 м, висота 3 м, вічко сіткового полотна 60*60 мм) зайшов у забрідницькому костюмі «ОЗК» до водойми та, пройшовши кілька метрів від берегу в межах акваторії об`єкта природо-заповідного фонду - РЛП «Нижньоворсклянський», виставив належні йому та заздалегідь підготовлені ним заборонені знаряддя лову, після чого повернувся на берег.

Далі ОСОБА_7 , 22.05.2024 близько 05 год., тобто через певний час достатній для улову риби за допомогою сітки, в забрідницькому костюмі «ОЗК» зайшов до водойми Кам`янського водосховища та порушуючи вимоги п.п. 2 п. 1 розділу ІІІ, п.п. 1 п. 1 розділу ІV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022, п.п. 14 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 4.2.13, 4.2.17 Положення «Про регіональний ландшафтний парк «Нижньоворсклянський», дістав з водойми раніше встановлені заборонені знаряддя лову - жиляні сітки із спійманою рибою, а саме 84 карасями та 2 коропами, загальною вагою 52,9 кг, які відносяться до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим спричинив істотну шкоду через вилов риби в період нересту та добування великої кількості риби на загальну суму 108 210 грн 96 коп.

Крім того, 10.07.2024 близько 19 год., ОСОБА_10 , відпочиваючи в с.Світлогірське Полтавського району Полтавської області на пляжі поблизу річки Ворскла, в ході сварки з ОСОБА_9 кистю правої руки, стиснутою в кулак, завдав один удар в ліву сторону обличчя потерпілого, від якого ОСОБА_9 упав на пісок, після чого обвинувачений наніс потерпілому ще не менше трьох ударів правою ногою в область голови та обличчя, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі з урахуванням наданих змін прокурор просить змінити вирок у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням судом закону, який не підлягає застосуванню.

Виключити з вироку вказівку про те, що вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 виконувати окремо.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 249 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити 3 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Свої змінені вимоги обгрунтовує тим, що на теперішній час ОСОБА_7 сплатив штраф, призначений за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024, тому повторне його призначення відповідно до ст. 71 КК України суперечитиме висновкам, викладеним у постанові ОП ВС від 06.12.2021 у справі №243/7758/20.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої зміненої апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.249 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування районним судом закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_7 покарання є слушним.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був раніше засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року за яким на підставі ч.ч. 1, 2 ст.70 КК України, шляхом повного складання покарань за цим вироком та вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року 26 грудня 2013 року, та призначено покарання у виді штрафу, який на момент постановлення вироку Кобеляцьким районним судом Полтавської області від 03 грудня 2024 року сплачений не був.

Однак, як вбачається з листа Полтавського РВ №2 філії ДУ Центр пробації в Полтавській області від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_7 19 грудня 2024 року сплатив штраф в розмірі 42 500 в повному обсязі.

Зважаючи на те, що обвинуваченим сплачено у повному розмірі штраф, призначений за попереднім вироком, до постановлення нового вироку вже повністю вичерпується виконання цього кримінального покарання як відповідної стадії кримінальної відповідальності.

Тому вказівка суду у вироку про окреме виконання вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 зайва та підлягає виключенню із резолютивної частини.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, визнання ним цивільних позовів щодо нього, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок в частині призначення покарання змінити, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.12.2024, щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку вказівку про те, що вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 виконувати самостійно.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 249 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити 3 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та прокладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4