Справа №522/5758/23
Провадження №1-кп/523/585/25
УХВАЛА

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

(повний текст)

17 березня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах розгляду кримінального провадження №0000039, внесеному до ЄРДР 26.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Железнодорожне Республіка Комі рф, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Колегії суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі: головуючого-судді ОСОБА_8 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого-судді ОСОБА_8 , справа передана на розгляд Колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 для розгляду питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою.

17.03.2025 року прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 подано до суду письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_7 , посилаючись на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, що свідчить про наявність ризику переховування вказаного підсудного від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перебуваючи на свободі підсудний матиме можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 означене клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, оскільки слухання справи відбувається протягом тривалого часу, ризики прокурором не доведені, а документи, які їх підтверджують відсутні; підсудний має на утриманні двох дітей: сина 2012 року народження та доньку 2005 року народження, яка має інвалідність; просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підсудний ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що обвинувачення не доведено, оскільки його підставили, ризики наведені прокурором відсутні; свою провину не визнає; просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора ОСОБА_5 на підтримку внесеного ним клопотання, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_6 та підсудного ОСОБА_7 на клопотання прокурора, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2025 року відносно підсудного ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.03.2025 року, включно.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, не зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_7 раніше не судимий; на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває; одружений; забезпечений місцем проживання на території м. Одеси; має на утриманні двох дітей: сина 2012 року народження та доньку 2005 року народження, яка має інвалідність; зі слів є пенсіонером і зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ; проте вказаний підсудний обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України; офіційно непрацевлаштований (зі слів - ФОП, але припинив свою діяльність), сукупність чого свідчить про схильність останнього до вчинення кримінально-протиправних діянь, які у сучасних умовах становлять найвищий ступінь суспільної небезпеки.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудного ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його характер, суспільну небезпечність кримінально-протиправного діяння, а також зважаючи на характеризуючі особу підсудного дані, Колегія суддів доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підсудного не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.26, 31, 171, 176-178, 194, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, Колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 15.05.2025 року, включно.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 15.05.2025 року.

Копію ухвали вручити під розписку підсудному ОСОБА_7 , направити для виконання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3