Справа № 283/2801/21
провадження №1-кс/283/37/2025
У Х В А Л А

24 січня 2025 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з скаргою на бездіяльність працівників сектору дізнання відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000119 від 06.09.2021, у якому він має статус заявника.

Скарга мотивована тим, що зазначене кримінальне провадження розпочато за його заявою щодо неправомірних дій членів правління та голови гаражного кооперативу «Черьомушки», а саме самочинного будівництва на території гаражного кооперативу по вулиці Дорошок, 33 в м. Малині Житомирської області.

27 та 30 грудня 2024 року ним до сектору дізнання подані клопотання з приводу вчинення щодо нього морального та фізичного тиску з боку ОСОБА_5 та застосована фізична сила ОСОБА_6 . Просив визнати себе потерпілим в кримінальному провадженні № 0000119.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено.

Вимогами скарги ОСОБА_3 просив зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно вчинення морального та психологічного тиску з боку ОСОБА_5 , яка полягає у погрозах застосування фізичної розправи та брутальної лайки в його адресу, а також визнати його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000119.

Положення закону, яким керувався слідчий суддя, установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя виходив із такого.

Слідчим суддею встановлено, що 30 грудня 2024 ОСОБА_3 звернувся до начальника ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, із клопотанням в тексті якого також містилася заява про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме застосування фізичної сили щодо нього та погроз різного характеру.

Однак, всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості із вказаної заяви не були внесені до ЄРДР.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, дізнавач, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до висновків 1-3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за 2017 рік під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК України, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується відмови дізнавача у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що сектором дізнання ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119 від 06.09.2021 за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій з боку членів правління та голови кооперативу «Черьомушки», а саме самочинного будівництва на території гаражного кооперативу по вул. Дорошок в м. Малині. Попередня правова кваліфікація правопорушення 356 КК.

02.01.2025 дізнавачем СП ВП №1 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 у якості потерпілого.

Підставою відмови дізнавач зазначає те, що в органу досудового розслідування немає об`єктивних даних та не отримано достатніх підстав, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 будь-якої шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 356 КК України

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Слідчий суддя погоджується оскаржуваною постановою дізнавача та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Диспозицією ст. 356 КК України визначено, що самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України є кримінальним правопорушенням з матеріальним складом та є закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самочинне будівництво здійснюється на земельній ділянці, належної Малинській міській раді, а тому шкода може бути завдана лише суб`єкту уповноваженому розпоряджатися об`єктом комунальної власності.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Частиною 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Так, слідчий суддя зазначає, що дізнавач має дискрекційні повноваження під час проведення ним слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. Критерії необхідності та можливості проведення таких дій у цьому випадку слід оцінювати з позиції наданих матеріалів, що не завжди може відображати повний хід досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_3 в своїй скарзі не оскаржує постанову дізнавача про відмову в визнанні його потерпілим в розумінні ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. 214,303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 30 грудня 2025 року, згідно вимог чинного законодавства України.

В решті вимог скарги відмовити за бехпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя