Справа № 344/3376/25
Провадження № 1-кс/344/1773/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000006 від 04.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000006 від 04.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 працює на посаді начальника відділу ІТЗО (інженерно-технічних засобів охорони) ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

З огляду на наведене ОСОБА_6 , обіймаючи посаду в установі виконання покарань, є працівником правоохоронного органу.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб на всій території України.

В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та триває на даний час.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб врегульовано положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, пунктом 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, пов`язані із встановленням у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженням свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів.

Водночас, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошено проведення загальної мобілізації на строк 90 діб.

В подальшому, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався та така триває на даний час.

В той же час, пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021, встановлено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю. При цьому, вказаною постановою визначено вичерпний перелік категорій осіб та відповідних документів, які надають право громадянам України перетинати державний кордон у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану.

Таким чином, на підставі вищевказаних Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану та проведення загальної мобілізації, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється за винятком випадків, встановлених відповідними актами законодавства.

Відповідно вищевказані обставини щодо обмеження перетину кордону, зумовили громадян України до вчинення систематичних незаконних перетинів державного кордону України до країн Європейського союзу.

У зв`язку із цим, ОСОБА_6 в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024 року ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем с. Богдан, Рахівського району Закарпатської області. ОСОБА_6 було достовірно відомо про те, що ОСОБА_7 та інші жителі с. Богдан та с. Розтоки Рахівського району зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені на даний час особи, здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон поза межами пунктів пропуску Державної прикордонної служби.

При цьому, ОСОБА_8 та інша невстановлена особа чоловічої статі здійснюють безпосереднє супроводження осіб призовного віку до межі державного кордону України, інші невстановлені особи, в тому числі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає с. Видричка, Рахівського району Закарпатської області надають засоби, а саме будинки для проживання та здійснюють харчування осіб чоловічої статі, які використовуються для проживання осіб поки набереться група з 4-5 чоловік для незаконного переправлення через державний кордон України. При цьому такі дії здійснюються конспіративно з метою уникнення викриття співучасників злочинів.

Крім вказаних осіб ОСОБА_7 залучив до вчинення злочину і свою матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає с. Богдан Рахівського району Івано-Франківської області, до обов`язків якої входило зокрема одержання неправомірної вигоди за організацію її сином ОСОБА_7 незаконного переправлення осіб через державний кордон та розподіл грошових коштів між співучасниками злочинів за вказівкою сина.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , скориставшись тяжким суспільним становищем щодо обмеження конституційних прав громадян України в частині обмеження виїзду за межі території України чоловікам віком від 18 до 60 років, організували злочинну схему незаконного переправлення не менше двох осіб через державний кордон України за надання останніми на їх користь грошових коштів.

При цьому ОСОБА_6 безпосередньо мав підшуковувати осіб чоловічої статі для організації ОСОБА_7 їх незаконного переправлення через Державний кордон України, перевозити до с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області через блокпости, використовуючи при цьому посвідчення працівника правоохоронного органу для безперешкодного проїзду таких осіб і уникнення перевірки документів та з`ясування мети подорожі у прикордонну область.

Також до обов`язків ОСОБА_6 входило надання інформації щодо можливості перетину державного кордону, надання порад та вказівок щодо речей, які необхідні для здійснення незаконного перетину Державного корону, а також оголошення суми неправомірної вигоди, яку необхідно заплатити за незаконний перетин кордону поза офіційними пунктами пропуску. При цьому ОСОБА_6 достовірно усвідомлював, що такі дії вчиняються ним та іншими співучасниками незаконно, він добровільно і свідомо вирішив займатись протиправною діяльністю за матеріальну винагороду.

В свою чергу, ОСОБА_8 та інші невстановлені на даний час співучасники кримінального правопорушення забезпечували безперешкодний перетин такими особами державного кордону в зоні відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) поза пунктами пропуску, а саме безпосередньо особисто переводили осіб через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи умови правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України та бажаючи їх настання, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, здійснив незаконне переправлення особи через державний кордон України та сприяв такому перетину порадами, вказівками, наданням засобів.

Так, 28.12.2024 приблизно о 09:20 годині ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , а через нього і з іншими особами, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , та іншими невстановленими співучасниками кримінального правопорушення, підшукав чоловіка, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зустрівся з останнім в м. Івано-Франківську поблизу торгового центру «Панорама Плаза», що на вул. Північний Бульвар, 2А та запропонував

ОСОБА_10 розроблений та погоджений з ОСОБА_7 механізм перетину кордону із супроводом жителів Закарпатської області ( ОСОБА_8 та інших невстановлених на даний час співучасників кримінального правопорушення) поза межами пункту пропуску на ділянці кордону, що знаходиться в Закарпатській області.

При цьому, ОСОБА_6 зазначив ОСОБА_10 , що зможе спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний співучасниками кримінального правопорушення, здійснити його незаконне переправлення його через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 6000 доларів США.

В подальшому, приблизно о 18:00 годині 11.01.2025 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , а через нього і з іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, зустрівся із ОСОБА_10 поблизу торгового центру «Арсен», що по вул. Івана Миколайчука, 2 у м. Івано-Франківську, в ході чого озвучив останньому, яким чином відбуватиметься його незаконне переправлення через державний кордон України, пояснив, що йому наперед потрібно буде сплатити йому особисто грошові кошти в сумі 500-700 доларів США за доставку до Закарпатської області, а решту грошових коштів в сумі 4500-5000 доларів США залишити комусь для подальшої передачі після того, як ОСОБА_10 перетне кордон. Також в ході розмови ОСОБА_6 надав поради ОСОБА_10 з приводу переліку речей, які необхідно буде з собою взяти, а також суми грошових коштів, які потрібно буде мати під час безпосередньо незаконного перетину державного кордону України.

14.01.2025 приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , а через нього і іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, перебуваючи в автомобілі марки БМВ чорного кольору 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу будинку №19 по вул. Миколайчука у м. Івано-Франківську, одержав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 42269, 2 грн. за доставку ОСОБА_10 до Закарпатської області з метою його подальшого переправлення ОСОБА_7 та іншими співучасниками злочину через державний кордон України.

В ході наступної зустрічі, яка мала місце 26.01.2025, приблизно о 09:30 годині, поблизу торгового центру «Панорама Плаза», що на вул. Північний Бульвар, 2А у м. Івано-Франківську, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , а через нього і іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, провів ОСОБА_10 детальний інструктаж щодо механізму незаконного перетину ним державного кордону, а також надав вказівку взяти із собою теплі речі та придбати маскувальний костюм білого кольору, продемонструвавши який саме, на своєму мобільному телефоні, а також озвучив дату виїзду 01.02.2025.

Крім цього, ОСОБА_6 з метою реалізації свого, ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час співучасників кримінального правопорушення корисливого мотиву, надав вказівку ОСОБА_10 залишити другу частину грошей за його незаконне переправлення через державний кордон України свої дівчині ОСОБА_11 .

При цьому ОСОБА_7 планував залучити свою матір ОСОБА_4 до отримання другої частини неправомірної вигоди в розмірі 5000 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 за межі державного кордону України.

01.02.2025 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 а через нього і з іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, на автомобілі марки БМВ чорного кольору 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевіз ОСОБА_10 із м. Івано-Франківська до с. Розтоки Рахівського району Івано-Франківської області, в ході чого, з метою прикриття своєї протиправної діяльності, демонстрував працівникам Державної прикордонної служби своє службове посвідчення працівника установи виконання покарань для безперешкодного проїзду через блок-пост.

При цьому ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_10 зателефонував до ОСОБА_7 та надав можливість їм поспілкуватися. У ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 про те, що другу частину неправомірної вигоди в розмірі 5000 доларів США він повинен передати особі, на яку він вкаже після перетину ним державного кордону України і перебуватиме вже на території Республіки Румунія.

По прибуттю у с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_6 з метою реалізації спільного із ОСОБА_7 , а через нього і іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, приблизно о 11:00 годині 01.02.2025 передав ОСОБА_12 двом невстановленим на даний час особам, які, в свою чергу, завезли ОСОБА_10 до будинку, звідки, в подальшому перевезли до пішохідного моста через річку Біла Тиса, що у с. Видричка Рахівського району Закарпатської області та наказали перебігти його.

Приблизно о 19:00 годині 01.02.2025 ОСОБА_8 разом із невстановленою на даний час особою, реалізовуючи спільний із ОСОБА_6 та іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення злочинний умисел, з метою не викриття їх протиправної діяльності та об`їзду блок-посту Державної прикордонної служби України, що у с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, мотоциклами доставили ОСОБА_10 від даного моста до будинку, який надав для ночівлі ОСОБА_10 ОСОБА_9 , що у с. Богдан Рахівського району Закарпатської області.

02.02.2025, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, надав ОСОБА_10 гумові чоботи для забезпечення можливості незаконного перетину державного кордону України, а також повідомив, що переводити його через кордон буде безпосередньо він та ще одна особа.

Того ж дня, перебуваючи у тому ж будинку, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, провів ОСОБА_10 детальний інструктаж щодо його поведінки після незаконного перетину державного кордону та перебування на території Румунії.

Згодом, приблизно о 20:30 годині 02.02.2025, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час співучасниками кримінального правопорушення, перебуваючи спільно із ще одним невстановленим провідником, повів ОСОБА_10 в гори у напрямку державного кордону України, де, ОСОБА_8 та інший провідник провів ОСОБА_10 інструктаж щодо подальшого маршруту руху, зокрема, показав напрямок, куди йти, а саме підніматись на гору, після чого перестрибнути колючу сітку, яка там буде розташована і далі спускатись весь час вниз до струмка, який розташований вже на території Румунії.

Після цього, завдяки злочинним діям організованим ОСОБА_7 за участі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлених на даний час співучасників кримінального правопорушення, ОСОБА_10 приблизно о 04:00 годині 03.02.2025 пішки незаконно перетнув державний кордон України із Румунією в зоні відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ).

Достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_10 незаконно перетнув Державний кордон України, ОСОБА_7 організував передачу другої частини грошової винагороди у сумі 5000 доларів США, а для її отримання залучив свою матір ОСОБА_4 , яку уповноважив зв`язатися з дівчиною ОСОБА_10 ОСОБА_11 телефоном та домовитись про зустріч. До отримання грошових коштів від ОСОБА_13 ОСОБА_7 залучив також і ОСОБА_6 , який мав одержати свою частку в розмірі 500 доларів США, а також свого знайомого ОСОБА_14 , до функцій якого входило перерахунок грошових коштів та передача їх в подальшому ОСОБА_4

07.02.2024 о приблизно о 17:30 годині, ОСОБА_4 у супроводі ОСОБА_14 прибули у ТЦ «Велес Мол» у м. Івано-Франківську, вул. Вовчинецька 225 А для зустрічі з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . У ході зустрічі ОСОБА_11 на виконання вказівки ОСОБА_7 передала грошові кошти сумі 5000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 207 448,50 грн., для їх подальшого розподілу між співучасниками кримінального правопорушення ОСОБА_4 , які отримав ОСОБА_14 , перерахував та після перерахування передав ОСОБА_4 .

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , відбулось незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України за матеріальну винагороду в розмірі 6000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 249717,7 грн.

Таким, чином ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у пособництві в незаконному переправленні особи через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

23 лютого 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянці України, українці, уродженці с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави у розмірі 2 000 000грн. Додатково зазначив, що проведено НСРД між ОСОБА_4 і ОСОБА_11 а також згідно допиту протоколу допиту ОСОБА_11 від 11.02.2025р., підозрювана володіла призначенням коштів та переправлення осіб через державний кордон. В загальному організованою злочинною групою переправлено понад 120 чоловік.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо даного клопотання. Вказав, що не доведено злочинного наміру, що підозрювана вела розмову про надання послуг щодо переправлення осіб. Не підтверджено зв`язок ОСОБА_10 з ОСОБА_4 . Також жодних даних в матеріалах справи стосовно саме дій ОСОБА_4 немає. Підозрювана є пенсіонеркою, хворіє, має хворе серце. Просив обрати м`якший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або якщо суд прийде до переконання про обрання застави, то просив обрати заставу у меншому розміру згідно законодавства.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника, додатково зазначила, що має важкий стан здоров`я.

Заслухавши прокурора, підозрювану, та її захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення нею злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється пособництві в незаконному переправленні особи через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, мешкає в безпосередній близькості до Державного кордону України та досконало знає місцевість, використовуючи наявні у неї навички, вміння, знання поводження у гірській місцевості, має реальну можливість перетнути кордон України з метою подальшого переховування від органу досудового розслідування та суду.

Окрім цього, встановлено, що одним із співучасників даного кримінального правопорушення є син ОСОБА_4 ОСОБА_7 , який на даний час перебуває за кордоном, що підвищує ризик втечі ОСОБА_4 .

Окрім цього, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків на території України, а відтак, може безперешкодно в будь-який момент покинути її територію з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані свідків та місце їх проживання, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування. Крім цього, частина свідків, на даний час не допитані, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе впливати на них з метою отримання вигідних для неї показань.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик є реальним, оскільки підозрювана ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази її злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду. На цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення указаного злочину, а тому ОСОБА_4 може вчинити дії, щодо повідомлення таких осіб про обставини провадження і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик є реальним, оскільки ОСОБА_4 , з метою одержання доходів може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, використовуючи свій статус, навички, вміння та наявні зв`язки. Більше того, на даний час перевіряється причетність

ОСОБА_4 до вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколами контролю за вчиненням злочину та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч.3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави, у відповідності до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.5 п.3 ст.182КПК застава визначається у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній, її майновий стан, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, то слідчий суддя, вважає за необхідне визначити розмір застави який перевищує максимально передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в межах 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 362 600 (один міліон триста шістдесят дві тисячі шістсот) гривень. Внесення застави саме в такому розмірі, наряду з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

При цьому вказаний розмір застави слідчий суддя вважає таким, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України і не є завідомо непомірним для підозрюваної, не зважаючи на те, що вона є пенсіонер, як доводив захисник та сама підозрювана, оскільки беручи участь у ОЗГ щодо переправлення за межі України більше 100 осіб за різними епізодами, як зазначив прокурор, такі злочини вчинялись за значні суми коштів зацікавілених осіб у іноземній валюті.

На переконання слідчого судді з отриманих пояснень та доказів внесення застави саме в такому розмірі зможе в повній мірі гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків під час досудового розслідування.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання підозрюваного, а саме з 23 лютого 2025 року.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів до 23 квітня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрювану ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Розмір застави визначити в межах 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 362 600 (один міліон триста шістдесят дві тисячі шістсот) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код отримувача: 26289647, банк:ДКСУ України, м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA15 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду територію Рахівського району Закарпатської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 23 квітня 2025 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_15