Справа № 487/341/25
Провадження № 1-кп/487/427/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання Окружної прокуратури міста Миколаєва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001818 від 07.12.2024 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно працюючого на посаді продавця непродовольчих товарів в ТОВ «Рітейл», раніше не судимого, одруженого, який має на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора-стажиста Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001818 від 07.12.2024.

Органом досудового розслідування встановлено, що 06 грудня 2024 року, приблизно о 16:00 год, водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем «Hyundai Accent», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом, у вечірній час доби, по сухій, чистій, проїжджій частині прибудинкової території біля будинку №24/9, який розташований по проспекту Центральному в місті Миколаєві Миколаївської області.

Рухаючись у обраному напрямку, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.9, 10.10, 18.1 ПДР України, а саме: рухаючись заднім ходом в межах пішохідного переходу біля будинку №24/9 по проспекту Центральному в місті Миколаєві Миколаївської області, маючи перешкоду позаду транспортного засобу по напрямку свого руху у вигляді пішохода, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та відповідно не реагував на її зміни, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно це робити і мав таку можливість, не переконався, що у напрямку його руху відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 та продовжив рух у обраному ним напрямку, при цьому, для забезпечення безпеки руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив контактування задньою лівою частиною кузова свого автомобіля «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пішоходом ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому внутрішньої кісточки гомілки без зміщення уламків, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.9, 10.10, 18.1 ПДР України, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

27 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою керуючою транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання.

До матеріалів кримінального провадження подав письмові докази: витяг з ЄРДР від 07.12.2024; протокол огляду місця ДТП від 06.12.2024; схемою до протоколу огляду місця ДТП; фототаблиці №1-№6; постанову про визнання речовим доказом від 09.12.2024; ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2024 у справі №487/10811/24 про накладення арешту на автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 ; висновок експерта №24-6753 від 19.12.2024 вартістю 3029,12 грн; висновок есперта №24-6752 від 19.12.2024 вартістю 3029,12 грн; розписку підозрюваного про те, що він отримав від працівників поліції транспортний засіб «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язався його зберігати в реальному стані до ухвалення остаточного рішення суду; висновок експерта №1071 від 19.12.2024 щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ; висновок експерта №24-6821 від 23.12.2024 артістю 3029,12 грн; копії паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_4 ; копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про шлюб; повідомлення КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" №5979 від 20.12.2024 про те, що підзрюваний ОСОБА_4 лікування у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не проходив; вимогу УІАП ГУ НП в Миколаївській області згідно якої ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався; характеристику на ОСОБА_4 , наданою ТОВ "ФТД-РИТЕЙЛ" від 26.12.2024, згідно якої ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Підозрюваний ОСОБА_4 у підготовчому засіданні, висловив свою згоду із закриттям кримінального провадження та просив звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою.

У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, підтвердила, що дійсно примирилася з підозрюваним, їй відшкодовані завдані збитки та жодних претензій до ОСОБА_4 матеріального або морального характеру вона не має. Просила задовольнити клопотання та закрити кримінальне провадження.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження та потерпілої, дослідивши надані докази, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Положеннями 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено що, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином. З суб`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, є необережним.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, відомості про те, що під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, примирився з потерпілою, відшкодував завдану шкоду, потерпіла не має матеріальних та моральних претензій до підозрюваного, наполеглево просила суд справу закрити.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням підозрюваного з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Щодо відшкодування понесених витрат на залучення експертів, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку за`явлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17.

Також суд ураховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 та полягаєв наступному.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно підозрюваного, яке закрито на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, є нереабілітувальною підставою.

Нереабілітувальні підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, здійснені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме ця особа.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітувальних підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Отже, документально підтверджені витрати на загальну суму 9087,36 грн на залучення експертів та проведення експертиз слід покласти на підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2024 у справі №487/10811/24 було накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно арешт на автомобіль підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Речовий доказ по справі - втомобіль марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання підозрюваному ОСОБА_4 вважати повернутим належному власникові - ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.аттями 100, 284, 285-288, 369-372, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Закритири кримінальне провадження №0001818 від 07.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9087,36 грн процесуальних витрат на залучення експертів та проведення: судової технічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля - вартістю 3029,12 грн; судової транспортно-трасологічної експертизи - вартістю 3029,12 грн; судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму ДТП - вартістю 3029,12 грн.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2024 року у справі №487/10811/24 в рамках кримінального провадження №0001818 від 07.12.2024, арешт на автомобіль марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Автомобіль марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , вважати повернутим власникові.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1