Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду клопотанням про арешт майна.

Зазначав, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого 19.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002552, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2024 на спеціальну лінію 102 надійшов виклик про те, що з номеру НОМЕР_1 невстановленою особою було зроблено повідомлення про те, що Подільській районний суд м. Києва, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, заміновано.

Прибувши на місце події працівниками поліції встановлено, що у приміщенні Подільського районного суду м. Києва, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, відсутні вибухонебезпечні речовини та їх аналоги.

В ході проведення оперативно-розшукових дій було встановлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ймовірно причетний до зазначеного кримінального правопорушення.

Так, 19.11.2024 у період час у з 21 год. 12 хв. по 21 год. 41 хв. проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон фірми «Huawei Y 5 2019», EMEI: 1) НОМЕР_2 , EMEI: 2) НОМЕР_3 , який було поміщено до сейф пакету ICR 0097338, та три cім картки мобільного оператора «Vodafon» з ідентифікованими номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які було поміщено до сейф пакету ICR 0097339.

20.11.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного мобільного телефону та трьох сім карток оператору «Vodafon».

У судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності вказаних учасників справи.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.

Установлено, що у провадженні Подільського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Пунктом 7 ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий у клопотанні вказав на те, що вилучені речі відповідають ознакам речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до постанови слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 20.11.2024 мобільний телефон фірми «Huawei Y 5 2019», EMEI: 1) НОМЕР_2 , EMEI: 2) НОМЕР_3 , який було поміщено до сейф пакету ICR 0097338, та три cім картки мобільного оператора «Vodafon» з ідентифікованими номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які було поміщено до сейф пакету ICR 0097339, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002552 від 19.11.2024.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим у клопотанні доведено, що речі, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані докази, враховуючи мету арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначені у клопотанні речі, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання та накладення арешту на мобільний телефон фірми «Huawei Y 5 2019», EMEI: 1) НОМЕР_2 , EMEI: 2) НОМЕР_3 , та три cім картки мобільного оператора «Vodafon» з ідентифікованими номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 98, 131, 167, 168, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон фірми «Huawei Y 5 2019», EMEI: 1) НОМЕР_2 , EMEI: 2) НОМЕР_3 , та три cім картки мобільного оператора «Vodafon» з ідентифікованими номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1