Справа № 185/402/25
Провадження № 1-кс/185/71/25
18 січня 2025 року м.Павлоград
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавлівка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Відповідно до клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично порушує громадський порядок за своїм місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , та конфліктує зі своїми сусідами, в тому числі з сусідкою гр. ОСОБА_7 , яка являється співробітником СБУ, відповідно до наказу начальника УСБУ у Дніпропетровській області №194-ОС від 19.04.2019 року призначена на посаду спеціаліста 5 сектору (з дислокацією у м. Павлоград) ВОТЗ УСБУ у Дніпропетровській області. Після неодноразового спілкування з ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , веде себе зухвало, раніше псував майно в під`їзді, а будучи злим на ОСОБА_7 почав їй погрожувати фізичною розправою, та в ході розмови зауважив, що він знає що вона співробітник СБУ та він її підірве за допомогою гранати.
Так, 20.06.2024 о 18:00 годині співробітниця СБУ ОСОБА_7 , викликала поліцію в зв`язку з тим, що її сусід ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в котрий раз порушував громадський порядок. ОСОБА_7 вийшла на сходовий майданчик, та побачила там ОСОБА_6 , який спілкувався з працівниками поліції. ОСОБА_6 побачивши ОСОБА_7 , умисно висловив погрози насильством, а саме підірвати гранатою в її квартирі та знищити майно останньої, у зв`язку з тим, що вона є співробітником УСБУ.
Умисні протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, як погрозу насильством, знищенням майна щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Крім того, ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, в невстановленому місці, придбав предмет, запал типу УЗРГМ та корпус гранати РГД-5.
Після чого, ОСОБА_6 усвідомлюючи загально небезпечний характер своїх дій, зберігав бойовий припас без передбаченого законом дозволу у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровській області, 04.07.2024 в період з часу з 10 год. 08 хв. по 10 год. 58 хв., у гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено в зальній кімнаті запал типу УЗРГМ та корпус гранати РГД-5.
Умисні протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
17.01.2025 о 12:35 год. ОСОБА_6 було затримано у порядку ст.208 КПК України.
17.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345 КК України, тобто у погрозі насильством, знищенням майна щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до клопотання під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні, зазначили, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не можливо, так як перебуваючи під домашнім арештом чи особистим зобов`язанням підозрюваний буде знаходитись вдома, він живе поряд з потерпілою на одній площадці, тому це є небезпечним, можливо в нього є інші вибухонебезпечні предмети і він зможе їх застосувати, проте зазначили, що під час обшуку квартири підозрюваного була знайдена лише одна граната яка і була вилучена.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт цілодобовий. Додатково пояснив, що погрожував ОСОБА_7 підривом ще в червні чи восени 2024 року на словах, в емоціях гніву під час сварки з нею, в них складні відносини через проживання разом по сусідству. ОСОБА_7 завжди має до нього претензії, викликає поліцію, свариться з ним з приводу того, що до нього в квартиру приходе його дівчина, гості. Погрози були поривом гніву, так як потерпіла ображала його та його мати, яка померла. Ці погрози жодним чином не стосувались місця роботи потерпілої в СБУ, він навпаки казав, що йому не важливо де працює потерпіла, він її не боїться, його є кому захистити, про місце роботи потерпілої йому сказали працівники поліції. Коли він висловлював погрози в нього в руках нічого не було, ні гранати ні інших предметів, погрожував підривом гранатою так як це перше, що прийшло йому на думку. Щодо гранати, яку знайшли під час обшуку зазначив те, що в нього ніколи не було вдома боєприпасів чи зброї, гранат не його. Гранату йому підкинули під час обшуку співробітники СБУ, які також були присутні при обшуку, вони стояли в коридорі коли він зі слідчим та понятими пересувались по квартирі під час обшуку, та він бачив, що коли обшукували балкон, один з співробітників СБУ заходив до зальної кімнати. Він проживає сам, сирота, в нього є дівчина та хрещений, які про нього піклуються. Він розуміє, що він не правий, виправить свою поведінку щодо спілкування та співмешкання в будинку з потерпілою та іншими сусідами.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що вона працює спеціалістом в СБУ, підозрюваний її сусід, який веде антисоціальний спосіб життя, він вживає наркотичні засоби, в нього було передозування, він постійно вдома збирає гучні компанії з розпиванням спиртних напоїв, з цього приводу вона викликала поліцію, повідомляла поліцію, але результатів її повідомлень вона не знає. 20.06.2024 вона була на роботі, подзвонили сусіди і повідомили про якісь вибухи в домі, коли вона приїхала до додому виявилось, що підозрюваний весь день в компанії військового на дівчат розпивали спиртні напої, він вибивав ногою двері в під`їзді, тому ці звуки схожі на вибухи, та стукав в її балкон, розрізав собі руку та обмазав кров`ю її двері, коли вона викликала працівників поліції він погрожував їй що підірве її гранатою, ці погрози вона сприймала як реальні. В руках в нього гранати не було, але вона не знає чи він її має, так як в нього вдома був військовий. В неї встановлені камери відеоспостереження, які все фіксують. В чому логіка дій підозрюваного вона не розуміє. Але вважає, що підозрюваний думає, що вона заважає йому жити, так як встановила камери та постійно викликає поліцію. Звідки підозрюваний знає, що вона працівник СБУ вона не знає, вона йому це не повідомляла, яким чином погрози підозрюваного стосуються її роботи в СБУ пояснити не змогла, думає, що можливо підозрюваний вважає, що він не має достатньо свободи через неї, так як вона може звернутись до відповідних органів.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що клопотання не обґрунтоване, ризики не обґрунтовані та не доведені, підозра за ч. 1 ст. 345 КК України не обґрунтована та не підтверджена доказами, зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , просить застосувати до ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця проживання, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, тощо.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому слід звернути увагу на те, що підозра визнається обґрунтованою у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання докази, вважаю, що на даний час є достатні підстави вважати підозру за ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться мова - підозрюваний, міг вчинити правопорушення, та дана інформація не спростована іншими доказами на час розгляду клопотання.
Проте, слідчий суддя не вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, має обґрунтовані сумніви щодо належної кваліфікації дій підозрюваного та обґрунтування підозри, так як до клопотання не додано, та не долучено в судовому засіданні жодного доказу того, що погрози пов`язані з виконанням потерпілою службових обов`язків.
Навпаки в судовому засіданні встановлено, що погрози були висловлені під час виклику потерпілою поліції через гучне гуляння з розпиванням спиртних напоїв в квартирі підозрюваного, та через порушення громадського порядку шляхом вибивання дверей в під`їзд підозрюваним та стуканням на балкон потерпілої, також підозрюваний негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово провокував та вступав в конфлікти з іншими мешканцями свого під`їзду. Тобто існують конфліктні побутові відносини між потерпілою та підозрюваним, через його спосіб життя.
Що стосується ризиків, які на даній стадії не спростовані, передбачених ст. 177 КПК України, то слідчим та прокурором обґрунтовано та доведено наявність ризиків, а саме: що, враховуючи тяжкість злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.
Щодо особи підозрюваного в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний в силу ст. 89 КК України не судимий, неодружений, дітей та інших осіб на утриманні не має, проживає сам у власній квартирі, родичів не має, має дівчину та хрещеного, які про нього піклуються.
Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінуються підозрюваному, а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, застосування запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.
Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, підозрюваним, захисником слідчий суддя вважає, що прокурором частково доведено наявність обставин, передбачених п.1, а саме щодо обґрунтованості підозри за ч. 1 ст. 263 КК України та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено обґрунтованості підозри за ч. 1 ст. 345 КК України, та не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Отже на підставі вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування у даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю, та з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, та повною мірою забезпечить запобігання ризикам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 186, 187, 193-194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю строком на 59 днів, в межах строку досудового розслідування, з часу проголошення ухвали до 17 березня 2025 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,такі обов`язки:
- заборонити покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в якому він проживає, цілодобово;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений час;
- утримуватися від будь якого спілкування зі свідками та потерпілою в даному кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Строк дії ухвали - до 17 березня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1