Справа № 729/92/25
1-кс/729/12/25 р.

У Х В А Л А
про арешт майна

В клопотанні посилається на те, що 12.01.2025 до чергової частини Бобровицького ВП № 2 ( м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в якій він вказує про те, що 12.01.2025, близько 15:00 год., невідомі особи, незаконно, без його на те дозволу, шляхом пошкодження металевої скоби, на яку кріпиться навісний замок вхідних дверей будинку, проникли до належного йому житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
12.01.2025 слідчим СВ ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду місця події, на дерев`яних вхідних дверях житлового будинку, було виявлено пошкодження у вигляді відсутності фрагментів деревини, біля металевої скоби. В ході проведення ОМП нічого не вилучалось.
14.01.2025 в якості потерпілого допитано ОСОБА_5 , який показав, що на даний час він тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у свого вітчима, ОСОБА_6 , за яким доглядає, оскільки він хворіє. Проте, він був зареєстрований до квітня 2024 та фактично проживав у АДРЕСА_3 , у будинку, який залишився йому у спадок від бабусі. У листопаді 2024 року, точної дати він вже не пам`ятає, до нього звернулась його знайома місцева мешканка ОСОБА_7 , яка попросила, щоб її донька тимчасово пожила у його будинку по АДРЕСА_2 , на що він погодився. У них була усна домовленість, що донька ОСОБА_7 з дітьми буде жити в його будинку і сплачуватиме комунальні послуги.
12.01.2025 близько 15 год., точного часу він вже не пам`ятає, до нього разом з працівниками поліції прибула ОСОБА_7 та повідомила, що до його будинку по АДРЕСА_2 незаконно проникли невідомі особи, шляхом зірвання металевої скоби навісного замка. Прибувши на місце, оглянувши господарство та будинок, він виявив, що всі його речі на місці, викрадено нічого не було. В кімнаті будинку на столі стояла сковорідка з залишками їжі. Як йому потім стало відомо, що донька ОСОБА_7 вже не проживала в його будинку з грудня 2024 року, а ОСОБА_7 приходила періодично навідувати господарство, оскільки донька має намір повернутись.
ОСОБА_5 показав, що особисто він нікому не надавав дозволу, окрім ОСОБА_7 та її доньки перебувати у його будинку. Тому він звернувся з письмовою заявою до поліції за фактом незаконного проникнення до його житлового будинку.
На наступний день, ОСОБА_5 , прийшовши до свого господарства по АДРЕСА_2 , у будинку на кріслі виявив мобільний телефон чорного кольору, який йому не належить, тому він бажає надати його до матеріалів кримінального провадження, оскільки вважає, що він може належати особі, яка незаконно проникла до його житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , що мало місце 12.01.2025.
14.01.2025 потерпілий ОСОБА_5 звернувся з заявою про видачу даного мобільного телефону, про що було складено протокол огляду та встановлено, що телефон марки MOTOROLA модель XT2345-3 TYPE: MC4003, синього кольору, смартфон, з встановленими сім-картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна», який на момент огляду знаходиться в бамперному силіконовому чохлі чорного кольору з металевим тримачем на задній частині. При ввімкненні телефон запрошує пін-код, тому оглянути зміст інформації у вказаному телефоні не представляється за можливе. Після огляду телефон було поміщено до спеціального пакету Національна поліція України №CRI1149158, який було запаковано належним чином та скріплено підписами понятих.
Досудовим розслідуванням на даний момент не представилось за можливе встановити власника мобільного телефону марки MOTOROLA модель XT2345-3 TYPE: MC4003, синього кольору, смартфон, з встановленими сім-картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна».
Вказаний мобільний телефон, має значення речового доказу, в якому зафіксовані відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути доказами під час судового розгляду вказаного кримінального правопорушення.
Тому, дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на мобільний телефон марки MOTOROLA модель XT2345-3 TYPE: MC4003, синього кольору, смартфон; сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар»; сім-карту мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» та бамперний силіконовий чохол чорного кольору з металевим тримачем на задній частині, власника яких досудовим розслідуванням не встановлено, та які були вилучені під час огляду у потерпілого ОСОБА_5 14.01.2025 року.
Отже, дізнавач та прокурор вважають достатніми підстави для накладення арешту на мобільний телефон марки MOTOROLA модель XT2345-3 TYPE: MC4003.
У судове засідання дізнавач не з`явилася, але у наданій заяві просила розглядати клопотання без її участі та задовольнити його.
Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали додані до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування знищення перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 2 ст.171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що існує сукупність підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно може бути доказом вчиненого кримінального правопорушення і дізнавач довів наявність підстав для арешту цього майна, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникає необхідність у вжитті заходів щодо запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення.
Пунктом 19 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що сторонами кримінального провадження, зокрема, з боку обвинувачення є слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 п.4-1 ст. 3 КПК України, дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, якиий уповноважений в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.
Керуючись статтями 167, 168, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на мобільний телефон марки MOTOROLA модель XT2345-3 TYPE: MC4003, синього кольору, смартфон; сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар»; сім-карту мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» та бамперний силіконовий чохол чорного кольору з металевим тримачем на задній частині, власника яких досудовим розслідуванням не встановлено, та які були надані потерпілим ОСОБА_5 14.01.2025, із забороною його відчуження, користування та розпорядження.
Місцем зберігання речових доказів визначити камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, за адресою: Чернігівська область Ніжинський район м.Бобровиця вул. Незалежності, 28-а.
Заборонити будь-яким особам, будь-яким способом користуватися та розпоряджатися вказаним майном та залишити його на зберіганні у ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Бобровицького

районного суду ОСОБА_1