Справа № 127/4213/24
Провадження №11-кп/801/323/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 30.05.2023, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Бахмут Донецької області, громадянку України, розлучену, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, та призначено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності ОСОБА_8 майна в дохід держави Україна.

Початок строку відбування основного покарання ухвалено рахувати з дня затримання ОСОБА_8 на виконання вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані на підставі ст. 193 КПК України, ухвалено продовжити, а саме: оголосити в міжнародний розшук обвинувачену ОСОБА_8 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченої ОСОБА_8 , залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Ухвалено конфіскувати 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, скоїла кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_9 , а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

22 лютого 2022 року президент РФ направив до ради федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині президент РФ оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому збройні сили РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово та безперервно продовжено подальшими Указами Президента України, які затверджено Верховною Радою України, та який діє на даний час.

Громадянка України ОСОБА_8 після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно в інтересах РФ та її представників, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, у невстановлений час, але не пізніше 12.07.2022, увійшла до складу агентурно-інформаторської мережі на території Донецької та Луганської областей, яка здійснює збір інформації розвідувального характеру, з метою подальшої передачі її представникам країни-агресора для проведення підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_8 , проживаючи на території Донецької області, підтримуючи дружні та довірчі зв`язки із мешканцями Луганської та Донецької областей, безпосередньо залучила вказаних осіб до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та точного розташування підрозділів Збройних Сил України та інших підрозділів Сил оборони України розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікації їх на місцевості, які в подальшому передавала невстановленим представникам спецслужб та збройних сил РФ для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження. При цьому, до вказаної агентурно-інформаторської мережі, окрім останньої, входила в особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та до суду скеровано обвинувальний акт та інші особи.

Так, ОСОБА_8 у мобільному додатку «Telegram», використовуючи аккаунт « ОСОБА_10 » (Telegram id НОМЕР_10, абонентський номер НОМЕР_2 ) під час спілкування з ОСОБА_11 (Telegram id НОМЕР_3 , абонентський номер НОМЕР_4 ), виконувала завдання останнього, пов`язані із збором та передачею відомостей щодо місць розташування військової техніки та підрозділів Збройних Сил України на території міст Бахмут та Соледар Донецької області.

Так, 23.07.2022 о 11 год 40 хв, 24.07.2022 о 06 год 59 хв, 24.07.2022 о 10 год 52 хв, 26.07.2022 о 08 год 19 хв, 26.07.2022 о 08 год 26 хв, 26.07.2022 о 08 год 40 хв, 26.07.2022 о 08 год 41 хв, 26.07.2022 о 10 год 20 хв, 26.07.2022 о 15 год 54 хв, 27.07.2022 о 07 год 29 хв, 27.07.2022 о 08 год 54 хв, 27.07.2022 о 18 год 05 хв, два повідомлення 27.07.2022 о 18 год 07 хв, 27.07.2022 о 18 год 13 хв, 27.07.2022 о 18 год 16 хв, 27.07.2022 о 18 год 17 хв та 27.07.2022 о 18 год 20 хв ОСОБА_8 надіслала ОСОБА_11 знімки екрану мобільного телефону з додатку «карти Google» з координатами та повідомленням про кількість та розташування військової техніки Збройних Сил України, кількості та розташування особового складу Збройних Сил України, місця їх дислокації та точні координати, виконуючи завдання ОСОБА_11 , пов`язані зі збором та передачею відомостей щодо місць розташування особового складу та військової техніки Збройних Сил України, її видів та точних координат.

Відповідно, ОСОБА_11 отримані від ОСОБА_8 відомості передавав невстановленим особам з числа представників спецслужб та ЗС РФ для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження для коригування та нанесення вогневого ураження підрозділів ЗС України та Сил оброни України.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Не погодившись з вироком суду, захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2024 та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 виправдати.

Свої вимоги адвокат ОСОБА_7 мотивує недоведеністю вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які би достеменно підтверджували, що ОСОБА_8 та абонент застосунку «Telegram», що використовував id НОМЕР_10 із «Username» - « ОСОБА_10 » є однією і тією ж особою.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримала свою апеляційну скаргу, з підстав наведених у ній, та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а вирок - без змін.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином шляхом опублікування оголошення про її виклик до Вінницького апеляційного суду в газеті "Урядовий Кур`єр" та на офіційному веб-сайті Судової влади.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суд першої інстанції у межах поданої апеляційної скарги.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Необхідність застосування належної правової процедури, чого вимагають завдання кримінального провадження, зазначені у ст. 2 КПК України, у частині охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, якими, зокрема, є підозрюваний, обвинувачений повинні дотримуватися і при здійсненні спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду (ч. 1 ст. 297-1, ч. 3 ст. 323 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції при винесені оскаржуваного вироку дотримані в повному обсязі.

Судовий розгляд кримінального провадження як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 проведено у відсутність останньої, оскільки провадження за її обвинуваченням здійснено в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з дотриманням вимог КПК України про належне повідомлення її про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Судової влади.

Судом враховано, що положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними в Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого.

Крім того, інститут спеціального кримінального провадження, який передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, передбачає можливість подання обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, апеляційної скарги поза межами загальних процесуальних строків, за умови надання підтвердження поважності причин неприбуття на виклик, передбачених ст. 138 цього Кодексу (ч. 3 ст. 400 КПК України).

При цьому, неявку обвинуваченої ОСОБА_8 в судові засіданні судом першої інстанції обґрунтовано як реалізацію нею свого невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п.п. «g» п. 3 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

З приводу доводів захисника про недоведеність винуватості її підзахисної ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за обставин наведених в оскаржуваному вироку, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом, з дотриманням вимог статей 85-87, 89, 94, 95, 99 КПК України, правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та правильність кваліфікації її дій за даними нормами кримінального закону, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Судом першої інстанції було досліджено наступні докази:

-постанову від 30.05.2023, згідно якої з матеріалів кримінального провадження №0000131 виділені матеріали стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в окреме провадження, що стало підставною для внесення відомостей про вказане кримінальне провадження 30.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133;

-ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03.08.2022 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_11 , шляхом зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером НОМЕР_4 , яким користується фігурант. Зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме облікових записів месенджерів «Viber», «WhatsApp», «Telegram» (id-tg НОМЕР_3), що зареєстровані за абонентським номером НОМЕР_4 , яким користується фігурант.

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.09.2022, з якого вбачається, що за результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем за абонентським номером НОМЕР_4 , за яким зареєстрований інтернет месенджер «Телеграм» отримано доступ до інтерактивних чатів та груп ОСОБА_11 , серед яких є інтерактивний чат ОСОБА_11 із контактом, підписаним як « ОСОБА_10 » (Telegram НОМЕР_5), в якому наявні особисте листування між абонентами, фотоматеріали з координатами розміщення сил та засобів ЗСУ на території бойових дій;

-додаток до вказаного протоколу, з якого вбачається, що контакт « ОСОБА_10 » з Telegram ID НОМЕР_10 неодноразово, а саме 23.07.2022, 24.07.2022, 26.07.2022, 27.07.2022 відправляв ОСОБА_11 в додатку «Telegram» інформацію, фотографії та координати щодо місце розташування та кількості техніки, особового складу, складів з боєприпасами ЗСУ, координати з яких ЗСУ ведуть вогонь на території Донецької та Луганських областей, яку в подальшому ОСОБА_11 передавав далі представникам спецслужб та ЗСРФ для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження підрозділів ЗСУ та Сил оборони України, що підтверджується наявними чатами ОСОБА_11 ;

-інформацію, надану заступником підрозділу УСБУ у Вінницькій області, яка здобута в ході проведення слідчо-розшукових заходів, з якої вбачається, що особа, яка використовує додаток «Telegram» id НОМЕР_10 із «Username» - «ОСОБА_10» зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою зареєстровано 3 особи:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , (інша адреса: АДРЕСА_4 ) мобільний телефон НОМЕР_2 , НОМЕР_5 .

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , номер мобільного телефону НОМЕР_6 .

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою; АДРЕСА_6 , номер мобільного телефону НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

-протокол огляду від 04.05.2023, з якого вбачається, що під час досудового розслідування було здійснено слідчу (розшукову) дію - огляд відомостей розміщених у Інтернет-мережі з метою ідентифікації користувача програмного забезпечення миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Так в ході огляду встановлено, що вказаний користувач в проросійській групі «Telegram» повідомляв про жертви з другого під`їзду по АДРЕСА_7 зі сторони ОСОБА_15 . Також в ході огляду встановлено, що користувач « ОСОБА_10 » неодноразово публікувала чи коментувала інформаційні пости в проросійських пабліках;

-протокол огляду від 24.05.2023, з якого вбачається, що під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 використовує мобільні ідентифікатори НОМЕР_2 та НОМЕР_5 . У соціальній мережі «Однокласники» під номером телефону НОМЕР_2 зареєстрований користувач, який підписаний як «(((ОСОБА_1)))», дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8, початковий нікнейм користувача: ІНФОРМАЦІЯ_6 . Фото вказаного профілю містить зображення пропагандиського характеру;

-протокол огляду від 24.05.2023, з якого вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 використовує номер мобільного телефону НОМЕР_6 , який відповідно до інформації, ідентифікується як « ОСОБА_16 ». Крім того, вказаний номер мобільного телефону зареєстрований та використовується в додатку «Telegram» з НОМЕР_11, має нікнейм « ОСОБА_17 »;

-протокол огляду від 24.05.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 використовує номер мобільного телефону НОМЕР_7 , НОМЕР_8 . Також в ході огляду встановлено, що вказаний номер мобільного телефону зареєстрований та використовується в додатку «Telegram» з ОСОБА_18

-повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України (паспорт громадянина України НОМЕР_9 ), розлученою.

Суд першої інстанції, проаналізувавши вказані докази, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та у вироку виклав обставини формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнана винною в тому, що вона, будучи громадянкою України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах дії в Україні воєнного стану, перебуваючи на території Донецької області, на виконання отриманого завдання, надавала допомогу іноземній державі - рф, яка веде збройну агресію проти України, та представникам цієї держави в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, що виразилося у збиранні та передачі за допомогою особистого мобільного телефону, програми для обміну миттєвими повідомленнями мережею Інтернет «Telegram» через особисті повідомлення зі свого облікового запису на інший обліковий запис інформації щодо розташування українських військ та зброї.

Важливість, переданої ОСОБА_8 інформації для ворога, шкоду, завдану інтересам держави в разі її отримання іноземною державою при проведенні нею або її представниками підривної діяльності проти України було доведено належними та допустимими доказами, дослідженими в ході судового розгляду провадження.

Одержання представниками іноземної держави РФ в умовах воєнного стану та під час ведення бойових дій проти України, інформації, що передавалась обвинуваченою допомагало у веденні ними підривної діяльності на шкоду державній безпеці, в тому числі могло вплинути на хід бойових дій, на коригування ворогом вогню, несло загрозу життю і здоров`ю особового складу сил оборони та цивільного населення.

Наведені у вироку докази беззаперечно доводять вчинення в умовах воєнного стану громадянкою України ОСОБА_8 умисних дій на шкоду на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Доводи сторони захисту про нібито відсутність ідентифікації облікового запису в мобільному додатку, колегія суддів визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

Докази, на які є посилання у вироку суду, повністю спростовують твердження сторони захисту та дозволяють ідентифікувати в месенджері Telegram обліковий запис ОСОБА_8 , підтвердити особу цього абонента і точний час обміну повідомленнями.

Судом першої інстанції достеменно встановлено, що Telegram id НОМЕР_10 «ОСОБА_10», належить та використовується саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується здійсненим сукупним аналізом за отриманим id користувача « ОСОБА_10 » НОМЕР_10 , який пов`язаний з місцем проживання ОСОБА_8 - АДРЕСА_3 та одночасно із номером телефону мобільний телефон НОМЕР_2 , за яким в той же час нею здійснено реєстрацію в соціальній мережі «Однокласники» з датою народження ІНФОРМАЦІЯ_8.

Повідомлення представнику іноземної держави надсилались абонентом на ім`я ОСОБА_19 , з Telegram id за адресою АДРЕСА_3 . За вказаною адресою проживає ОСОБА_8 , яка має дату народження ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З наведеного слідує, що інформацію про користування вказаним месенджером саме обвинуваченою ОСОБА_8 суд отримав з різних джерел.

Посилання захисника, що в будинку, де зареєстрована ОСОБА_8 , зареєстровано ще дві особи на ім`я ОСОБА_19 , апеляційний суд не приймає до уваги, адже обвинувачену ідентифіковано не лише за ім`ям та місцем реєстрації, а й за роком народження та номером телефону, який вона використовує.

Отже, суд, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та на підставі здобутих стороною обвинувачення доказів, встановив сукупність всіх передбачених законом ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_8 неодноразово, починаючи з 23.07.2022 по 27.07.2022 відправляла ОСОБА_11 в додатку «Telegram» інформацію, фотографії та координати щодо місця розташування та кількості техніки, особового складу, складів з боєприпасами ЗСУ, координати з яких ЗСУ ведуть вогонь. Представник іноземної держави та іноземної організації за допомогою вказаних повідомлень отримував допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме чіткі координати розташування особового складу, засобів ураження та військової техніки Збройних Сил України. Отримання вказаної допомоги та інформації є результатом дій ОСОБА_8 , яка вказану допомогу надавала шляхом направлення інформації про запитувані цілі у формі повідомлень текстового формату, скринів з програми, що дозволяє ідентифікацію на місці об`єктів, надсилання прямих координат. Тобто ОСОБА_8 надавала допомогу представнику держави-агресора в ураженні засобів сил оборони України, що беззаперечно є діяльністю проти України. Допомога ворогу в умовах воєнного стану, надання представнику іноземної держави, яка є державою-агресором та розпочала війну проти України є дією на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, оскільки сама суть воєнної агресії РФ полягає у посяганні на суверенітет, недоторканість та цілісність України, її обороноздатності та безпеці.

Вирок суду належним чином мотивований, відповідає вимогам кримінального закону і підстав для його скасування у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи, як сторона захисту ставить питання в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень місцевим судом положень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 , апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2024 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4