печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2827/21-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження № 0000578 відомості про яке 03.12.2020 внесено до ЄРДР за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Поліського району Київської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ; обвинувачений: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000578 відомості про яке 03.12.2020 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотав про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані документи кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 205-1 КК України передбачає найтяжче покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини.

В контексті застосування положень ст. 49 КК України суд зауважує, що чинним кримінальним законом не передбачено диференційованого підходу до визначення початку перебігу строку давності.

Вирішення відповідного питання, на переконання суду повинно здійснюватися крізь призму принципу верховенства права як базової вимоги, що висувається до національних нормативно-правових актів у практиці Європейського суду з прав людини.

Одним із елементів верховенства права, визнається принцип правової визначеності та передбачуваності законодавства, згідно з яким обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, що встановлюються такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинно ґрунтуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, розуміти юридичні наслідки своєї поведінки.

Принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості та однозначності правових норм. Тож правова визначеність передбачає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій та правовідносин, що виникають. Відповідно до принципу правової визначеності правозастосовний орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта. Це правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Вирішуючи питання про те, з якого часу потрібно визначати початковий момент перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення особою триваючого злочину, суд враховує правило, що випливає з презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (in dubio pro reо), що відображено у ст. 62 Конституції України.

Триваючий злочин вважається закінченим з моменту початкового дії або бездіяльності суб`єкта злочину, а злочинний стан особи у цьому випадку припиняється з моменту, коли сама зобов`язана особа його припинила з власної волі або з причин, які не залежать від її волі. Встановлення часу вчинення злочину пов`язується саме з моментом його юридичного завершення, тобто з моментом, коли відповідний склад злочину визнається закінченим.

Таким чином, часом вчинення триваючого злочину доцільно визнавати момент початку вчинення протиправного діяння, що відповідає положенням ч. 4 ст. 3 КК України.

Відповідно, початок перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) слід рахувати з моменту юридичного закінчення складу злочину, а не з моменту припинення особою злочинного стану.

Так, відповідно до обвинувачення, вчинення інкримінованого ОСОБА_3 діяння, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України було у травні 2019 року, тобто строк притягнення до відповідальності за його вчинення минув ще у травні 2024 року.

Обставин, які б свідчили про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у ст. 49 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000578 відомості про яке 03.12.2020 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України - закрити.

Речові докази:

- Акт приймання - передачі частки статутного капіталу ТОВ «Сток Холд» () від 20 травня 2019 року;

- Рішення учасника № 21/05/2019 ТОВ «Сток Холд» () від 21.05.2019 року;

- Статут ТОВ «Сток Холд» () (нова редакція) від 22.05.2019 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1