Справа № 183/3369/24
№ 1-кп/183/1129/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000185 від 05.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смиківці Тернопільського р-ну Тернопільської обл., громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Смиківці, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 05.03.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 05 лютого 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де разом розпивали алкогольні напої.

В ході спільного вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 , який вдалося зупинити та вказані особи продовжили спільно вживати алкогольні напої.

Далі, 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повторно виник словесний конфлікт, в результаті чого ОСОБА_5 , завдав одного удару кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , на що останній почав нецензурно виражатися в бік ОСОБА_5 , та в ході даного спілкування у ОСОБА_5 виник прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий умисел, 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 52 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 взяв зі столу кухонний ніж та діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, тримаючи ніж у лівій руці лезом до гори наніс 1 удар в область шиї ОСОБА_6 з правої сторони, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї проникаючої у ліву плевральну порожнину, травматичного пневмотораксу з ліва, лівосторонньої пневмонії з плевритом, від яких ОСОБА_6 помер в лікарні.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині.

05 лютого 2024 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами які перевірені слідчими суддями Новомосковського міськрайонного суду при обранні міри запобіжного заходу тримання під вартою та при продовженні запобіжного заходу.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України , які продовжують існувати і на теперішній час.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 є особою, яка не має законного джерела прибутку, на даний час обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого, ОСОБА_5 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Окрім того, наразі на території України ведуться активні воєнні дії, пов`язані з військовою агресією російської федерації, у зв`язку з чим, частина території України, на даний час, є непідконтрольною для нашої держави через окупацію. Таким чином, ОСОБА_5 , відносно якого 25.03.2024 винесено вирок Новомосковськовським міськрайонним судом та якого засуджено до покарання з позбавленням волі і зараз обвинувачується в особливо тяжкому злочині, може скористатись ситуацією з непідконтрольними територіями та переховуватись там.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає за однією адресою із безпосереднім свідком кримінального правопорушення, а саме його співмешканкою ОСОБА_7 , яку не допитано в судовому засіданні, а також мешкає у одному селі із безпосереднім свідком кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_9 , яку також не допитано в судовому засіданні та ОСОБА_5 за для уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, матиме реальну можливість впливати на свідків з метою змусити їх змінити свої показання.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобіганню наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В судовому засіданні обвинувачений погодився із заявленим клопотанням.

В судовому засіданні захисник не заперечував проти клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.03.2024 р. ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 (включно) травня 2024 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.04.2024 р. ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 (включно) червня 2024 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 р. ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 (включно) серпня 2024 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2024 р. ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 (включно) вересня 2024 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 р. ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 (включно) листопада 2024 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 р. ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 (включно) січня 2024 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 р. ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 (включно) березня 2025 року.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснила, що маються ризики, передбачені 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду суд зазначає наступне.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Таким чином судом встановлено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Обвинувачений ОСОБА_5 обізнаний про адреси мешкання потерпілої та свідків, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо незаконного впливу на вказаних осіб.

У зв`язку з цим судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; відомості про особу обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, то суд вважає за можливе розмір застави у кримінальному провадженні не визначати.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 05.03.2025 р. прокурора Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 (включно) травня 2025 року, без визначення розміру застави в кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1