Справа № 638/6354/19
Провадження № 1-кс/638/1338/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 21.04.2025.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004868 від 11.12.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 21.04.2025, указане кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Скаржник з указаним процесуальним рішенням слідчого не погоджується, посилаючись на те, що за сім років, протягом яких триває досудове розслідування, слідчі СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області не зробили жодної дії, «щоб встановити були шахрайські дії чи ні?». Склад кримінального правопорушення скаржник убачає в незаконності відступлення права вимоги до нього за кредитним договором від ПАТ «Банк Золоті Ворота» до фізичної особи ОСОБА_5 та подальшому стягненню з нього заборгованості.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу ОСОБА_3 , постанову про закриття кримінального провадження та матеріали кримінального провадження № № 0004868 установив наступне.

СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004868, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_3 .

Згідно заяви ОСОБА_3 вчинення шахрайства він вбачає в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо заволодіння належною йому квартирою. Також вказує, що невстановлений співробітник банку ПАТ «Банк Золоті Ворота» повідомив йому, що ОСОБА_5 не вносив кошти на банківських рахунок ПАТ «Банк Золоті Ворота»; що ОСОБА_7 подав до Київського районного суду м. Харкова цивільний позов про стягнення з нього боргу (цивільну та справу N 640/1785/16-ц) та у своєму позові незаконно збільшив суму його боргу; що в подальшому ОСОБА_5 звернувся до оцінювача ОСОБА_6 , який, зловживаючи своїми повноваженнями, склав звіт про оцінку, вказавши, що він складений за заявою ОСОБА_3 , що не відповідає дійсності.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні 21.12.2018 допитано у якості потерпілого ОСОБА_3 , який повідомив, що йому та його дружині ОСОБА_8 , на праві спільної часткової власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 15.04.2005 між ним та АКБ «Золоті Ворота» укладено договір № 330 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит сумі 45 тис. доларів США строком до 12.04.2007, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між сторонами був укладений іпотечний договір №05-126, предметом якого стала належна позичальникові квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; у подальшому частково погашався зазначений кредит; згідно з останньою додатковою угодою до договору № 21 від 13.05.2014 заборгованість у суму 20 255,8 дол США та 537,93 грн. (без урахування штрафних санкцій) була встановлена зі строком погашення до 12.08.2014. Незаконно, на думку потерпілого, за два місяці до настання законної процедури відчуження боргів приватних осіб у зв`язку з ліквідацією АКБ «Золоті Ворота», 22.05.2014 між АКБ «Золоті Ворота» та ОСОБА_5 було укладено договір цесії відповідно до якого, за сплачену суму у розмірі 323 542,48 грн, останній набув статусу нового кредитора за укладеними між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Золоті Ворота» договорами. При цьому ОСОБА_5 в рахунок погашення зобов`язань ОСОБА_3 не здійснив перерахувань грошових коштів ПАТ «Банк Золоті Ворота» та звернувся до останнього з вимогами про погашення заборгованості, а в подальшому звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості (справа №640/1785/16-ц).

Як установлено органом досудового розслідування, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 (справа № 640/1785/16-ц) задоволено позовні вимог ОСОБА_5 та ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми заборгованості в розмірі 1 992 908,33 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Харківської області, за результатами розгляду якої 26.09.2017 постановлено рішення та суму заборгованості, яка підлягає стягненню зменшено до 1 234 778,28 грн, указане рішення набрало законної сили.

21.12.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_9 який вказав, що представляє інтереси ОСОБА_3 в Киівському районному суді Харкова та дійсно бачив звіт оцінювача ОСОБА_6 , відповідно до якого його було замовлено ОСОБА_3 21.12.2018 допитано якості потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив відомості, наведені в своїй заяві. Під час допиту ОСОБА_3 надав документи, які свідчили про отримання кредиту від ПАТ «Банк Золоті Ворота», а також про відступлення права вимоги до нього на користь ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування отримано копію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2015 у справі № 638/15964/14-ц, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Золоті Ворота», ОСОБА_5 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним відмовлено, а також рішення Апеляційного суду Харківської області, яким указане рішення Дзержинського районного суду м. Харкова залишено без змін.

15.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що дійсно робив звіт про оцінку нерухомого майна (квартиру) та помилково зазначив ОСОБА_3 замовником, адже зазвичай звертається власник майна, вказав, що жодних завідомо неправдивих відомостей до вказаного звіту не вносив.

26.04.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_10 , який долучив до протоколу копію платіжного доручення № 1 від 22.05.2014, відповідно до якого він зі свого власного рахунку перерахував на відповідний рахунок ПАТ «Банк Золоті Ворота» грошові кошти в розмірі 323 542, 48 грн на виконання вимог п. 31 договору цесії від 22.05.2014.

03.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського р/с м. Харкова проведено тимчасовий доступ до копій документів ОСОБА_3 в ПАТ «Банк Золоті Ворота».

Також в матеріалах кримінального провадження міститься висновок спеціаліста-бухгалтера, який підтверджує надходження коштів від ОСОБА_11 до ПАТ «Банк 3олоті Ворота». Указаний висновок підтверджений висновком судово-економічної експертизи № 27398.

20.01.2021 процесуальним керівником проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_3 , який повідомив, що, на його погляд, договір цесії від 22.05.2014 не мiг бути укладений оскільки він суперечить положенням п. ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України. наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014. Також потерпілий повідомив, що з квітня 2014 року він не платив кредит, оскільки банк - АКБ «Золоті Ворота» уже не працював, а ОСОБА_5 він не хотів платити, оскільки вважає, що договір цесії був незаконний, крім того, курс долара у країні значно зріс. Також ОСОБА_3 повідомив, що він двічі подавав до судів позови про визнання договору, цесії, укладеного між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_5 недійсним. Перше рішення було винесено у 2015 році Дзержинським районним судом м. Харкова - у задоволені позову було відмовлено, рішення набрало законної сили. Другий раз він подав позов про визнання правочину про уступку право вимоги (договору цесії) недійсним у квітні 2019 року, за результати розгляду позову рішенням Дзержинського районного сулу м. Харкова від 13.10.2020 у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 06.04.2021 указане рішення Дзержинського районного суду м, Харкова залишене без змін.

12.04.2021 додатково допитано потерпілого ОСОБА_3 , яким підтверджено попередньо дані свідчення.

За результатами досудового розслідування слідчим СВ Харківського РУП № З ГУНП в Харківські області 18.07.2023 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 скасовано постанову слідчого від 18.07.2023 про закриття кримінального провадження № 0004868, у зв`язку з невиконанням раніше наданих СУ ГУНП в Харківські області вказівок, зокрема не допитано потерпілого ОСОБА_3 та не допитано свідка ОСОБА_5 щодо встановлення всіх відомих останнім обставин кримінального правопорушення.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді та вказівок СУ ГУНП в Харківській області слідчим 22.04.2024 додатково допитано потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив попередньо дані свідчення.

25.06.2024 слідчим додатково допитано свідка ОСОБА_5 , який підтвердив раніше надані показання, зазначив, за результатами усіх судових розглядів укладений договір цесії не був скасований та є чинним. Також відповідно до вказівок СУ ГУНП в Харківські області підлягає призначенню та проведенню судова оціночно-будівельна експертиза шодо встановлення об`єктивності оцінки нерухомого майна квартири, належної ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що складена оцінювачем ОСОБА_6 , Вказана експертиза призначалася раніше, а саме 18.02.2016 та повторно 15.11.2019 та 18.02.2023 однак була повернута ХНДІСЕ ім. засл. Проф. ОСОБА_12 у зв`язку з ненаданням ОСОБА_3 доступу експерту та слідчому для проведення огляду вказаної квартири. Про необхідність надання такого доступу для проведення відповідної експертизи потерпілий ОСОБА_3 неодноразово повідомлявся, однак не надав позитивної відповіді щодо можливості доступу до його квартири, що є необхідним для проведення відповідної судової оціночно-будівельної експертизи.

Останній раз слідчим 05.11.2024 направлено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 листи щодо надання доступу до квартири з метою ї обстеження експертом ХНДІСЕ ім. засл. Проф. ОСОБА_12 . На вказаний лист ОСОБА_3 з листі від 11.11.2024 підтвердив, що отримав лист слідчого щодо доступу до квартири, однак про те, що такий доступ буде надано не вказав, зазначивши, що огляд квартири не стосується суті порушень, які, на його погляд, допустив ОСОБА_5

ОСОБА_8 листом від 20.11.2024 також повідомила, що отримала лист слідчого, та вказала, що категорично проти проведення огляду, належної їй 1/2 квартири, посилаючись те, що проведення судової оціночно-будівельної експертизи не стосується кримінального провадження,

Як також убачається з матеріалів кримінального провадженням, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 у справі № 638/7158/22 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_5 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору цесії.

Указане рішення змінене постановою Харківського апеляційного суду від 20.02.2024, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови, а саме суд апеляційної інстанції наголосив на помилковості висновків суду першої інстанції про правомірність укладеного між банком та ОСОБА_5 договору відступлення права вимоги (цесії) та відсутність підстав його недійсності, а також про відсутність порушеного права ОСОБА_3 як боржника за кредитним договором, врахувавши інтерес боржника у можливості повернути кредитний борг тій особі, яка за законом має право надавати фінансові послуги та відповідає визначеним у ньому вимогам, натомість відмовив в позові через сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом; обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Водночас, як визначено ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Також відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.04.2025 № 423339488 квартира загальною площею 72,8 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: 1/2 ОСОБА_8 та 1/2 ОСОБА_3 , тож указана квартира не вибула з володіння ОСОБА_3 .

Постановою слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 21.04.2025, кримінальне провадження № 0004868 від 11.12.2018 було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи та оцінив всі зібрані та перевірені докази.

Кримінальне провадження не може використовуватися громадянами як спосіб примусу фізичних та юридичних осіб до вчинення певних дій на їх користь.

У ході досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення у зв`язку з чим кримінальне провадження закрито.

Вказані обставини у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено за повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 110, 303, 307, 309 КПК України, ст. 190 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні скарги на постанову слідчого від 21.04.2025 про закриття кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1