ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 21-з/803/28/25 Справа № 202/1677/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0005947 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за частиною 4 статті 1111 Кримінального кодексу України (далі - КК),

В С Т А Н О В И В:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2023 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, а також займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж на строк 10 років з конфіскацією майна.

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у колабораційній діяльності, тобто у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволено частково; вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2023 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 1111 КК змінено; постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 4 ст. 1111 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 10 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покладено на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

19 березня 2025 року засуджений ОСОБА_6 звернувся із заявою про роз`яснення вищевказаної ухвали суду апеляційної інстанції в якій наводить такі доводи.

Після засудження ОСОБА_6 повернувся до цивільного життя та став займатися щоб прокормити свою сім`ю, та якось вижити в ці скрутні часи, як фізична особа підприємець індивідуальною господарською діяльністю, а саме займався ремонтом автомобілів в частинні ремонту електроприладів та електричних систем автомобілів. Він працює сам, без найманих осіб, вчасно сплачуючи податки, військовий збір, активно допомагає ЗСУ в ремонті автотранспортних засобів та броньованої техніки. При цьому його праця ніяким чином не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, про що він неодноразово доводив до відома представників пробації, посилаючись на рішення Верховного Суду.

В той же час, представники відділу № 13 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях неодноразово, починаючи з січня місяця 2025 року, посилаючись на вищезгадану ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31.08.2023 наполягають, щоб він як фізична особа підприємець більше не займався індивідуальною господарською діяльністю, як про це, нібито, зазначено в ухвалі апеляційного суду.

У зв`язку з протиріччями, зазначеними вище, які склалися в трактуванні резолютивної частину ухвали апеляційного суду від 31.08.2023, щодо порядку виконання додаткового покарання стосовно ОСОБА_6 , він вимушений звернутися до суду для роз`яснення резолютивної частини ухвали апеляційного суду від 31.08.2023 щодо порядку виконання додаткового покарання.

В судове засідання ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та прокурор до суду не з`явились, про час і дату судового засідання повідомленні належним чином, до суду не з`явились, захисник та засуджений подали до суду заяви, в яких просили розглянути заяву засудженого про роз`яснення судового рішення, без їх участі, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК не перешкоджає проведенню судового розгляду без їх участі.

Перевіривши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, зміст ухвали суду апеляційної інстанції від 31.08.2023, апеляційний суд доходить висновку, що для правильного розуміння та виконання судового рішення, заяву засудженого слід задовольнити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Кримінальним процесуальним законом визначено, що роз`яснення судового рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

В резолютивні частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року судом прийнято рішення: Вважати ОСОБА_6 за частиною 4 статті 1111 Кримінального кодексу України засудженим до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 10 років без конфіскації майна.

Не дивлячись на те, що резолютивна частина ухвали апеляційного суду виписана доволі чітко та не дає підстав для множинного тлумачення прийнятого рішення, в тому числі і в частині призначеного додаткового покарання, апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що резолютивну частину ухвали неможливо тлумачити відокремлено від її мотивувальної частини в якій викладені мотиви та обґрунтування того чи іншого прийнятого рішення.

В мотивувальній частині ухвали апеляційного суду зазначеного наступне.

Санкція частини 4 статті 1111 КК передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

При цьому, як видно з вироку суду ОСОБА_6 призначено одразу два види додаткового покарання у виді (1) позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, (2) а також займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж.

В той же час, санкція вказаної статті містить розділовий сполучник або, який уживається на означення того, що з ряду перелічуваних предметів (явищ і т. ін.) можливий тільки один.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як основне або додаткове покарання за вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 111-1, 111-2 цього Кодексу, призначається на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Аналогічна конструкція санкції, передбачена і в ч. 1 ст. 1111 КК, правильність застосування якої розглядав суд касаційної інстанції та у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 квітня 2023 року у справі № 295/5493/22, зазначив, що за колабораційну діяльність (ч. 1 ст. 1111 КК), вчинену вчителем української мови не у зв`язку з навчальною та виховною діяльністю учнів, призначення основного покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, строком на 10 років, є обґрунтованим з огляду як на безальтернативний характер цього покарання у санкції ч. 1 ст. 1111 КК, так і на дискреційні повноваження суду призначати або позбавлення права обіймати певні посади, або позбавлення права займатися певною діяльністю.

Враховуючи, що діяння вчинене ОСОБА_6 пов`язане саме із зайняттям ним відповідної посади, у зв`язку з якою він займався господарською діяльністю, то саме такий безальтернативний додатковий вид покарання має бути йому призначений, без позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж.

В іншому випадку, це призвело б до втрати доходів і джерел засобів до існування і, отже, обмежило б йому та його сім`ї доступ до достатнього харчування, одягу і житла, оскільки, з показань обвинуваченого та свідків встановлено, що до окупації вказаної частини території України ОСОБА_6 тривалий час працював та займався вказаною діяльністю.

Вказані мотиви та обґрунтування апеляційного суду дають підстави тільки для одного висновку, що ОСОБА_6 призначено тільки одне додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 10 років без позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням і експлуатацією електричних мереж.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 не позбавлений права працювати електриком, займатися ремонтом автомобілів та електричних систем автомобілів, як будучи найманим працівником, так і будучи оформленим як самозайнята особа (фізичною особою підприємцем).

Керуючись статтею 380 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року.

Роз`яснити резолютивну частину ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_6 , засудженого за частиною 4 статті 1111 Кримінального кодексу України, а саме рішення суду про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 10 років без конфіскації майна, стосується заборони обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 10 років.

Додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, в тому числі працювати електриком, займатися ремонтом автомобілів та електричних систем автомобілів, як найманим працівником, так і оформленим як самозайнята особа (фізичною особою підприємцем), ОСОБА_6 апеляційним судом не призначалось.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4