Справа № 947/7395/25
Провадження № 1-кс/947/3501/25
УХВАЛА

06.03.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в частині оскарження постанови слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.11.2024 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №00000032 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції із змінами за Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.3 ст.362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.11.2024 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №00000032 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції із змінами за Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.3 ст.362 КК України.

У скарзі адвокат ОСОБА_3 У кримінальному провадженнІ №00000032 від 02.09.2022 просить скасувати постанову від 26.11.2024 слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування.

Зокрема, ЗАХИСНИК у скарзі зазначає, що у кримінальному провадженні наявні підстави, які свідчать про здійснення досудового розслідування не уповноваженим суб`єктом.

Так, заявник зазначає, що усе досудове розслідування кримінального провадження здійснюється не уповноваженим суб`єктом. Так, відомості до ЄРДР за №0000032 від 02.09.2022 внесені Миколаївською окружною прокуратурою на підставі заяви від 02.09.2022 за ч.2 ст.364 КК України. Підслідність досудового розслідування визначено за Першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві у відповідності до вимог ст.ст.36, 216 КПК України.

В подальшому, прийняті відповідні процесуальні рішення про визначення групи прокурорів, про доручення проведення досудового розслідування, про визначення слідчої групи, за результатами чого, розпочато досудового розслідування у кримінальному провадженні та направлено процесуальному керівнику відповідне повідомлення.

27.12.2022 на адресу начальника відділу Миколаївської окружної прокуратури від в.о. керівника Першого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві направлено лист, в якому зазначається, що аналізом ЄРДР встановлено, що вказане кримінальне провадження було передане за підслідністю до іншого правоохоронного органу. При цьому матеріали кримінального провадження не вимагалися, постанова про зміну підслідності не надходила та вказані матеріали перебувають у першому слідчому відділі ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві. На зазначений лист, 29.12.2022 Миколаївською окружною прокуратурою також листом повернуто матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Так, підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст.216 КПК України. Натомість за змістом ч.5 ст.36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення, окрім того, що віднесене до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, лише у випадку здійснення неефективного досудового розслідування тим органом, підслідність кримінального провадження якому визначена ст.216 КПК.

Однак, в порушення вищезазначених приписів кримінального процесуального законодавства, 13.03.2023 листом (а не постановою) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві направлено матеріали кримінального провадження до ГСУ ДБР. Підставою для такого направлення стало те, що відповідно до даних Єдиного реєстру досудових розслідувань наразі підслідність вказаного кримінального провадження визначено за Центральним апаратом Державного бюро розслідувань.

Передумовою реалізації прокурором передбачених ч.5 ст.36 КПК України повноважень має бути здійснення відповідним органом, визначеним у ст.216 КПК, досудового розслідування у кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності.

Разом з тим, в дане кримінальне провадження, розпочате за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, в порушення приписів ч.7 ст.214 КПК не передавалось з дотриманням правил підслідності, рішення прокурора в порядку ч.5 ст.36 КПК України не приймалось.

Наразі сформована позиція Верховного суду, яка полягає в тому, що прокурор діючи в порядку ч.5 ст.36 КПК України, у разі неефективності здійснення досудового розслідування має право доручити проведення досудового розслідування іншому органу, про що приймає процесуальне рішення у відповідності до ст. 110 КПК України з зазначенням відповідних аргументів щодо неефективності досудового розслідування. Недотримання вищезазначених вимог, має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими в порядку ст. 87 КПК України.

З вищевказаного слідує, що Миколаївською окружною прокуратурою, якою здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, не приймалось процесуальне рішення в порядку визначеному ч.5 ст.36 КПК України, оформлене у відповідності до ст.110 КПК України, а відтак, рішення ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, яке оформлене листом (а не постановою), про направлення кримінального провадження до ГСУ ДБР здійснено у спосіб не передбачений вимогами КПК України, як наслідок, орган досудового розслідування діяв поза межами наданих йому процесуальним законом повноважень, а всі подальші процесуальні (слідчі) дії, як і зібрані докази є недопустимими.

Крім того, на думку захисника, підставою для скасування оскаржуваної ним постанови слідчого про зупинення досудового розслідування, є відсутність підстав для оголошення у розшук підозрюваного; відсутність процесуального рішення органу досудового розслідування; порушення ч.ч.2, 5 ст.280 КПК України, а саме слідчий не виконав всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідно та можливо; порушення ч.1 ст.52, ч.4 ст.280 КПК України, а саме проведення досудового розслідування та вчинення певних процесуальних дії органами досудового розслідування без участі захисника підозрюваного, хоча його участь є обов`язковою, тощо.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи викладені в скарзі та просив скаргу задовольнити.

Слідчий СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , або інша уповноважена особа, до слідчого судді не прибув, на час розгляду скарги будь-яких відомостей чи документів з приводу скарги не надав. Адресат напередодні був належним чином сповіщений про судове засідання. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою в розгляді скарги.

Згідно сталої судової практики ненадання правоохоронним органом матеріалів кримінального провадження не перешкоджає розгляду скарги по суті на підставі наданих зацікавленою стороною документів та може слугувати підставою для задоволення вимог скарги за правовим принципом «мовчазної згоди», тобто через юридичний факт, який полягає у бездіяльності сторони кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Вивчивши підстави скарги, дослідивши надані стороною документи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, а процесуальне рішення слідчого скасуванню, з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №00000032 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції із змінами за Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.3 ст.362 КК України.

Постановою слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.11.2024 було зупинено досудове розслідування кримінального провадження №00000032 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції із змінами за Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.3 ст.362 КК України.

Доводи сторони захисту щодо здійснення досудового розслідування не уповноваженим органом є слушними.

До того ж підставами для скасування процесуального рішення слідчого про зупинення досудового розслідування є наступне.

Для оголошення особи у розшук за ст.281 КПК України повинна існувати сукупність таких обставин як: набуття особою статусу підозрюваного, відсутність інформації щодо місцезнаходження підозрюваного чи перебування його за межами України, здійснення належного повідомлення підозрюваного про необхідність явки до прокурора чи слідчого, декілька (дві або більше) неявок підозрюваного без поважних причин на такі виклики.

Матеріали кримінального провадження містять 3 постанови про оголошення підозрюваного в розшук: 29.01.2024, 27.03.2024 та 26.11.2024.

Як вбачається з мотивувальної частини вищезазначених постанов, підставою оголошення підозрюваного в розшук за версією органу досудового розслідування (однакові для всіх вищезазначених постанов) є те, що 27.12.2023 ОСОБА_4 письмові повідомлення про підозру та три повістки скеровано засобами Укрпошти, в порядку ст.ст.111, 135 КПК України, на його адресу та до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва».

Виклик слідчим, прокурором є однім із заходів забезпечення кримінального провадження. Главою 11 КПК України визначаються підстави і порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Так, відповідно до ч.1 ст.133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з ч.8 ст.135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як свідчать матеріали кримінального, які надані захиснику підозрюваного для ознайомлення, до моменту оголошення в розшук від 29.01.2024 та зупинення досудового розслідування, підозрюваний жодного разу не був викликаний слідчим і прокурором у порядку ч.1 ст.135 КПК України шляхом направлення йому повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, зміст яких відповідав би вимогам ст.137 КПК України.

Матеріали кримінального провадження не містять відповідних екземплярів повісток про виклик та доказів їх направлення з яких можливо було б встановити належність таких викликів у відповідності до ч.8 ст.135, п.п.6 - 9 ч.1 ст.137 КПК України.

З огляду на вищевикладене, очевидним видається факт оголошення підозрюваного в розшук не уповноваженим суб`єктом та з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства (ст.ст.280, 281 КПК України), що є самостійною підставою для скасування постанов про зупинення досудового розслідування.

Більш того, зазначені постанови про оголошення підозрюваного в розшук від 29.01.2024 та 27.03.2024 не виконані, та повернуті ГУНП в м.Києві та ГСУ ДБР без виконання.

Більш того, доводи заявника, що ГСУ ДБР, а в подальшому ОРУП №1 ГУНП в Одеській області є не уповноваженими суб`єктами досудового розслідування кримінального провадження, а прийняті ними рішення є такими, які не відбулись, що є самостійною підставою для їх скасування, є слушними.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.281 КПК України про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, постанова про оголошення підозрюваного у розшук від 29.01.2024 не містить відомостей про зупинення досудового розслідування, як і матеріали кримінального провадження не містять окремої постанови про зупинення досудового розслідування.

Наступне процесуальне рішення, яке наявне в матеріалах кримінального провадження після 29.01.2024, прийнято прокурором Офісу Генерального прокурора у формі постанови про відновлення досудового розслідування від 27.03.2024.

В мотивувальній частині постанови не міститься інформація про прийняте попереднє процесуальне рішення, яке передувало прийняттю постанови про відновлення досудового розслідування, як і не міститься така інформація в жодному з рішень та документів наявних в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до листа ОРУП №1 ГУНП в Одеській області до Офісу Генерального прокурора про відсутність документів в кримінальному провадженні, серед переліку таких документів відсутня першочергова постанова про зупинення досудового розслідування, як і відсутня така постанова в переліку матеріалів направлених Офісом Генерального прокурора.

З вищевикладеного слідує, що першочергової постанови про зупинення досудового розслідування не прийнято, як наслідок подальші постанови про відновлення та зупинення досудового розслідування прийняті поза межами строків досудового розслідування, що є самостійною підставою для їх скасування.

Відповідно до ч.2 ст.280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п.2 ч.1 ст.280.

Відповідно до ч.5 ст.280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Як вбачається до наданих матеріалів, вперше досудове розслідування зупинено постановою від 27.03.2024, тобто до цього часу органом досудового розслідування повинні були б бути вжиті всі процесуальні (слідчі) дії для розкриття злочину, які вони вважають були вчинені.

Втім, очевидним видається факт, що після зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування вчиняються процесуальні дії, що прямо заборонено ч.2 ст.280 КПК України.

Так, 12.11.2024 постановою прокурора досудове розслідування відновлено та направлено кримінальне провадження до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для подальшого досудового розслідування.

Після отримання матеріалів досудового розслідування слідчими ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводились процесуальні (слідчі) дії, спрямовувались запити до різних установ щодо отримання документів та інформації - ПФУ, ДМС, Державної прикордонної служби, Державної податкової служби, РАЦС та ін.

Зазначені дії органу досудового розслідування свідчать про порушення ч.5 ст.280 КПК України про незаконність постанов слідчого про відновлення та зупинення досудового розслідування, оскільки такі процесуальні (слідчі) дії не є діями, що спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Більш того, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді (ч.4 ст.280 КПК України).

Участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного (ч.1 ст.52 КПК України).

Як вбачається до повідомлення про підозру ОСОБА_4 , органом досудового розслідування він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України (чинною на момент вчинення кримінального правопорушення). Санкція даної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Крім того, слід враховувати, що визначення початкового моменту виникнення обов`язку щодо забезпечення захисника згідно з ч.1 ст.52 КПК України залежить від набуття особою процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним відповідно до ч.1 ст.42 КПК України є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , за версію органу досудового розслідування, набув статусу підозрюваного 27.12.2023, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тобто з цього часу йому повинна бути забезпечено захисника стороною обвинувачення.

Втім, в порушення вищезазначених приписів кримінального процесуального законодавства, підозрюваному на протязі більше року, стороною обвинувачення не забезпечено захисника, внаслідок чого, істотно порушено право особи на захист.

Постанова про відновлення досудового розслідування від 27.03.2024 не направлена підозрюваному та його захиснику (не призначено), хоча в резолютивній частині постанови в п.3 зазначено про направлення її стороні захисту.

Аналогічна ситуація щодо постанови про відновлення досудового розслідування від 12.11.2024 та постанови про зупинення досудового розслідування від 26.11.2024.

Таким чином, незабезпечення підозрюваного правом на захист, відсутність підтвердження вручення або надсилання сторонам кримінального провадження відповідного повідомлення дорівнює тому, що відповідна процесуальна дія вважається такою, що не відбулась.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Враховуючи зміст вищенаведених норм КПК України, неправильність застосування слідчим норм процесуального права, у т.ч. за наявністю фактів порушення органом досудового розслідування права на захист постанова слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.11.2024 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №00000032 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції із змінами за Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.3 ст.362 КК України, є такою, що не відповідає за змістом вимогам процесуального Кодексу та іншим актам стосовно захисту прав людини і основоположних свобод.

За таких обставини, постанова слідчого про зупинення досудового розслідування підлягає скасуванню.

На підставі викладеного порушені права заявника підлягають захисту і поновленню через рішення слідчого судді.

Керуючись ст.ст.303 - 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в частині оскарження постанови слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.11.2024 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №00000032 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції із змінами за Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.3 ст.362 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.11.2024 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №00000032 від 02.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції із змінами за Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.3 ст.362 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учаснику судового засідання, який не був присутнім у судовому засіданні копію ухвали направити не пізніше наступного дня після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1