справа № 619/2020/25
провадження № 1-кп/619/351/25
ВИРОК

іменем України

17 квітня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження за №0003178 від 17.10.2022, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки РФ, уродженки Курської області, с. Кривцово, з середньою освітою, не заміжньої, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , мешканка м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області, де вона проживала у житловому будинку АДРЕСА_2 , у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, була достатньо обізнаною щодо місць розташування державних установ, важливих торгівельних, промислових, транспортних та інших комунікаційних об`єктів на території міста та прилеглих до нього населених пунктів, добре орієнтувалася на місцевості.

У період з 24 лютого по вересень 2022 року в ході загарбницької війни проти України, державою-агресором здійснено окупацію частини території України, в тому числі частини Харківської області та, зокрема, територіальної громади Вовчанської міської ради.

При цьому ОСОБА_5 , як місцевий житель м. Вовчанська, за вищевказаних обставин опинилася на тимчасово окупованій території України і саме в той час познайомилася з військовослужбовцем збройних сил РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вона була достовірно обізнана про його загарбницьку злочинну діяльність.

Після деокупації м. Вовчанська силами оборони України ОСОБА_5 постійно контактувала у режимі телефонного зв`язку з телефонного номеру мобільного оператора НОМЕР_1 , інстальованого у мобільному терміналі застосунку «Telegram», з нікнеймом « ОСОБА_7 » в мережі «Інтернет» з військовослужбовцем зс РФ ОСОБА_6 , який використовув телефонний номер мобільного оператора НОМЕР_1 , інстальованого в мобільному терміналі застосунку «Telegram», з нікнеймом « ОСОБА_8 », з аватаркою із символом «Z», надписом (російською мовою) «ЗА ПОБЕДУ» та військовослужбовців на фоні гелікоптера.

У подальшому, перебуваючи на території м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_5 30.09.2022 о 17:02 години, від ОСОБА_6 на свій застосунок «Telegram», з нікнеймом « ОСОБА_7 » отримала завдання, направлене на збір з метою подальшої передачі інформації про наявність та пересування особового складу та військової техніки ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, залучених до надання відсічі збройній агресії РФ проти України.

У відповідь на зазначену пропозицію від військовослужбовця зс РФ ОСОБА_6 , ОСОБА_5 надала свою згоду вищезазначеному військовослужбовцю зс РФ та виявила добровільне бажання щодо співпраці у забезпеченні проведення несанкціонованого поширення інформації про рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. При цьому, основною умовою було те, що така інформація не повинна була бути отриманою з джерел розміщення у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими на те державними органами.

Виказавши свою згоду та бажання до активної співпраці щодо виконання поставлених їй ОСОБА_6 злочинних завдань, спрямованих на несанкціоноване поширення військово-значущої інформації, пов`язаної з доведенням її до відома останнього, як до представника держави, що здійснює збройну агресію проти України, ОСОБА_5 усвідомлено поставила собі за мету вчинення злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану.

Надалі, на виконання вищевказаної домовленості, ОСОБА_5 , діючи умисно, на реалізацію свого злочинного задуму, не викликаючи підозри як особа жіночої статі, шляхом пересування у різних районах міста Вовчанська, розпочала здійснювати збір інформації щодо об`єктів із зазначенням їх територіальної прив`язки, на яких перебувають військовослужбовці ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування, маршрутів їх переміщення та військової техніки.

27.10.2022 ОСОБА_5 о 17:25 годині, перебуваючи на території м. Дергачі, Харківського району, Харківської області, діючи умисно, усвідомлюючи факт повномасштабного збройного нападу держави-агресора РФ на Україну та введення на всій території України правового режиму воєнного стану, використовуючи інстальований на власному мобільному терміналі застосунок «Telegram», передала наявні у неї відомості ОСОБА_6 , який використовував застосунок «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_8 ».

Вказані відомості являють собою три зображення (скріншоти з мобільного додатку карт), на яких видно розміщення об`єктів, з можливістю їх ідентифікації на місцевості.

Згідно з отриманою інформацією від оперативно-тактичного угрупування «Харків», станом на 27.10.2022, на місцевості, яку ОСОБА_5 позначила на скріншотах мобільного додатку карт та здійснила передачу даних представнику іноземної держави-агресора РФ, перебували військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 , які були задіяні для виконання завдань по відсічі збройної агресії РФ.

Надана нею інформація не була такою, що отримана у результаті її розміщення у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

У такий спосіб, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу вчинила кримінально каране діяння, пов`язане з несанкціонованим поширенням інформації про розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного стану.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 114-2 КК України, тобто поширення інформації про розташувания Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану з метою надання такої інформації представникові держави, що здійснює збройну агресію проти України.

У підготовчому судовому засіданні сторони надали угоду про визнання винуватості від 04.04.2025 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , яка є обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_4 .

На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду надана угода про визнання винуватості, укладена між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , яка є обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_4 .

Згідно з цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією її дій, викладеною у обвинувальному акті, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинни їхніх позицій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Згідно укладеної угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 114-2 КК України покарання, з урахуванням вимог ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та з урахуванням повного визнання вини, активного сприяння розкриттю злочину та наявності 4 дітей і вагітності та застосування до призначеного покарання положення ст. 75 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена вказала, що вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені судом у ході судового засідання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_9 у судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором, і призначити узгоджену у ній міру покарання, при цьому, беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що угода була укладена добровільно обвинуваченою, у її присутності, із дотриманням вимог КПК України.

Просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки її умови не суперечать нормам законодавства.

Крім того судом було з`ясовано, що обвинувачена володіє українською мовою, послуг перекладача не потребує.

Як пояснив прокурор і підтвердила захисник, під час досудового розслідування їй пропонувались послуги перекладача, але вона пояснила, що не потребує їх, оскільки володіє українською.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, узгоджені вид та розмір покарання, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, в обсязі обвинувачення, надала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах восиного стану з метою надання такої інформації представникові держави, що здійснює збройну агресію проти України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченої, вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_9 раніше не судима; визнала вину у вчиненні цього кримінального правопорушення, щиро розкаялася, активно сприяла слідству у встановленні істини у цьому кримінальному провадженні; має постійне місце проживання; на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває; має на утриманні 4 малолітні дитини: сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_13 ; зараз перебуває у стані вагітності.

Суд також враховує, що внаслідок її дій конкретної шкоди завдано не було, жодних обстрілів на підставі переданої нею інформації не здійснювалось.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, також відсутні.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання, узгоджене сторонами покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

З урахуванням повного визнання вини та щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та наявності 4 дітей і стану вагітності, а також відсутності внаслідок її дій конкретної шкоди, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_9 положення ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_9 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 114-2 КК України, тобто поширення інформації про розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану з метою надання такої інформації представникові держави, що здійснює збройну агресію проти України, за якою належить призначити ОСОБА_9 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб.

На підставі ст. 174 ч. 4 КПК України, підлягає вирішенню питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2022.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Мобільний телефон марки «Ноnor»», ІМЕI 1: НОМЕР_3 , ІМЕI 2: НОМЕР_4 , із сім картками оператора за номером НОМЕР_5 , було використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, тому до нього слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.04.2025 між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , яка є обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні, за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, за № №0003178 від 17.10.2022, за ч. 3 ст. 114-2 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 114-2 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на Харківський районний відділ № 3 філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2022.

Застосувати спеціальну конфіскацію, звернувши на користь держави мобільний телефон марки «Ноnor»», ІМЕI 1: НОМЕР_3 , ІМЕI 2: НОМЕР_4 , із сім картками оператора за номером НОМЕР_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої статтею 389-1 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1