Справа № 134/760/24
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль в режимі відеоконференції кримінальне провадження за № 0000306 від 13 вересня 2023 року, з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянку України, українку, з середньою освітою, непрацюючу, раніше не судиму, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 10.02.2024 року орієнтовно о 15 годині 00 хвилин. перебувала в приміщенні спортивного залу, що розташований за адресою: вулиця Соборна, 1, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області.

Скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на території Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 (зі змінами внесеними Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023), діючи умисно, на підлозі в одній із кімнат спортивного залу виявила мобільний телефон марки іPhone 11 Black, об`ємом пам`яті 128 GB, що належить ОСОБА_7 , після чого, незаконно заволоділа вказаним телефоном та покинула спортивний зал. У подальшому, викрадений мобільний телефон ОСОБА_4 заховала біля електричної підстанції, яка розташована між будинками № 13 та № 15 по вулиці В`ячеслава Чорновола, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/3151 - ТВ від 20.02.2024, вартість мобільного телефону марки iPhone 11, Black, об`ємом пам`яті 128 GB, становила 11 166 (одинадцять тисяч сто шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Своїми умисним діями ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_7 , майнової шкоди на загальну суму 11 166,67 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану.

За клопотанням сторони захисту на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ухвалою суду від 09 липня 2024 року була призначена амбулаторна комісійна судово-наркологічно-психіатрична експертиза, в подальшому відповідно до листа Вінницької філії СЕ ДУ «ІСП МОЗ України» ухвалою суду від 06 вересня 2024 року була призначена комісійна амбулаторна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої поставлені питання на предмет наявності у обвинуваченої будь-яких психічних захворювань на даний час та на час вчинення інкримінованих дій, та, відповідно, здатності усвідомлення ним своїх дій та керувати ними, а також чи потребує обвинувачена ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта за № 638 від 21.10.2024 року, у період часу до якого відноситься інкриміновані їй діяння та на даний час страждає на хронічні психічні захворювання у вигляді параноїної шизофренії (F 20.0); розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності (F 10.2); розладів психіки та поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів та інших психоактивних речовин, синдрому залежності (F 19.2). У період часу до якого відносяться інкриміновані дії та у теперішній час ОСОБА_4 , не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування у психіатричній лікарні.

У зв`язку з таким висновком судово-психіатричної експертизи прокурор клопотав про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку та про зміну порядку розгляду цього кримінального провадження та продовжити його за правилами глави 39 КПК України.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року змінено обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення її до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради.

Разом з тим, ухвалою суду від 26 листопада 2024 року змінено порядок судового провадження у цьому кримінальному провадженні та продовжено його розгляд за правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо покарання зазначив на суворому покаранні, претензій матеріального характеру не має.

Зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності в судовому засіданні потерпілої, судом, відповідно до приписів ст.325 КПК України, вирішено проводити судовий розгляд без її участі.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , у присутності її законного представника та захисника визнала, що вчинила суспільно небезпечне діяння, а саме, що 10 лютого 2024 року близько 15 години, перебуваючи в приміщенні спортивного залу, де вона тренувалася, побачила на підлозі мобільний телефон та вирішила взяти його, думала його повернути, але боялася; далі вийшла з ним на вулицю і заховала на електростанції, що знаходиться за залізничним вокзалом, в подальшому працівникам поліції показала де заховала телефон і відала їм.

Крім того, у ході судового провадження досліджені наступні матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, відносно обставин вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.02.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 10.02.2024 року в період часу з 15 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв здійснила крадіжку мобільного телефону «Айфон» моделі 11, який знаходився на підлозі в спортивному залі, який розміщується в центрі селища Крижопіль Тульчинського району Вінницької області;

-протокол огляду місця події від 15.02.2024 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого у присутності двох понятих та ОСОБА_4 оглянуто відрізок вулиці В`ячеслава Чорновола, а саме проїзд між двома житловими будинками 13 та 15, де у вказаному місці розташована електрична підстанція, та де було виявлено та вилучено мобільний телефон «Apple iPhone11»;

-висновок експерта № СЕ-19/102-24/3151-ТВ від 20.02.2024 року, відповідно до якого ринкова вартість в технічно-справному стані без будь-яких механічних пошкоджень бувшого у користуванні мобільного телефону марки iPhone 11, Black, об`ємом пам`яті 128 GB, станом на 10.02.2024 року становила 11166,67 гривень;

-протокол огляду предмету від 16.02.2024 року з ілюстративною таблицею, згідно з даними якого слідчим оглянуто мобільний телефон марки iPhone 11 чорного кольору без сім-карти, IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , та карточка від даного мобільного телефону;

-постанова слідчого від 16.02.2025 року про визнання та приєднання речового доказу до кримінального провадження;

-ухвала слідчого судді від 16.02.2024 року про арешт майна, а саме на мобільний телефон марки iPhone 11, чорного кольору, об`ємом пам`яті 128 GB, який належить ОСОБА_7 ;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.04.2024 року, відповідно до якого отримано тимчасовий доступ до відеозаписів з камер відеоспостереження будівлі, що за адресою: вул. Соборна, 4, селища Крижопіль.

Також прокурором надано документи, які містять дані, що характеризують ОСОБА_4 , що також досліджені судом.

Стороною захисту докази не подавалися.

Клопотань про виклик в судове засідання для допиту свідків від сторін не надходило.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, з огляду на те, що остання у період вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не могла та на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Захисник та законний представник ОСОБА_4 відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 клопотання прокурора щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру підтримали. Разом з тим захисник ОСОБА_9 зазначила, що «повторність», як кваліфікуючу ознаку із обвинувачення, яке ставиться у вину ОСОБА_4 у вчинення нею суспільно небезпечного діяння, необхідно виключити з огляду на те, що в ухвалою суду було закрито дане кримінальне провадження в частині інших епізодах на підставі закону, який «декриміналізував» дрібні крадіжки.

ОСОБА_4 не заперечила проти задоволення клопотання про застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

З огляду на викладене, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За положеннями ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Частиною 3 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечне діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або в стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння мало місце, вчинила його ОСОБА_4 , яка на час його вчинення не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними та на теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосуванню примусових заходів медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування в психіатричній лікарні.

Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року кримінальне провадження № 0000306 від 13 вересня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 08.09.2023 року та 04.12.2023 року закрито у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 284 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 під час вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не могла усвідомлювати власні дії та керувати ними, тобто скоїла кримінальне правопорушення у стані неосудності, та беручи до уваги те, що і на даний час остання не здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, тому відносно неї у відповідності до ст. 94 КК України потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року ОСОБА_4 21 березня 2024 року затримано та ухвалою 22 березня 2024 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, який ухвалами Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року, 09 липня 2024 року, 03 вересня 2024 року, 31 жовтня 2024 року було продовжено, кожного разу на 60 діб. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року змінено ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення її до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме: до Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської області, терміном на 60 діб, який ухвалою суду від 04 лютого 2025 року продовжено на 60 діб.

Арешт накладений ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року та 16 лютого 2024 року підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрати у виді витрат на залучення експертів в розмірі 4463, 12 гривень компенсувати за рахунок державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.19, 92, 93, 94 КК України, ст. ст. 503, 504, 512, 513 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду.

Запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме, до Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, що знаходиться за адресою: 34500, Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка вул. Миру, буд. 36а, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4463,12 гривень - віднести на рахунок держави.

Арешти накладені ухвалами слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року та 16 лютого 2024 року - скасувати.

Речові докази по справі:

-новий жіночий сарафан DANCE (тонка в`язка), новий жіночий джемпер GEEN (байка з капюшоном), новий джемпер топ жіночий ANNE (з капюшоном на замку), які належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_10 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 вважати повернутим за належністю;

-мобільний телефон марки iPhone 11, чорного кольору, об`ємом пам`яті 128 GB, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_3 , та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 вважати повернутим за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя