В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "20" січня 2025 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003677 від 26.10.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щурівці Ізяславського р-ну Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, раніше судимого вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 05.07.2022 року на підставі ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області знятий з обліку у зв`язку з закінченням іспитового строку; 14.07.2023 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 25.10.2024, приблизно 19 годині 00 хвилин перебуваючи неподалік від станції метро «Лісова» познайомився з ОСОБА_6 , далі, в ході спільного відпочинку, ОСОБА_6 , звернувся до ОСОБА_4 з питанням, порадити особу, яка займається прибиранням квартир, оскільки у нього є потреба у здійсненні прибирання його помешкання. ОСОБА_4 відповів, що знає таку особу, з якою він спільно проживає в найманому житлі за адресою АДРЕСА_1 , та запропонував проїхати спільно з ним до вказаної квартири під приводом домовитись про прибирання. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 приїхали до квартири за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 познайомив ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , яка мала здійснити прибирання в його квартирі. Після досягнення домовленостей з ОСОБА_8 , щодо прибирання квартири, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що він буде їхати за місцем мешкання.

В цей самий час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення майна, яке знаходилось у потерпілого, оскільки за той період часу який він провів спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 побачив у останнього мобільний телефон марки Redmi Note 13 Pro, а також значну суму грошових коштів, якими розраховувався потерпілий ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_6 має намір залишити приміщення квартири, усвідомлюючи той факт, що в загальному коридорі будинку його дії можуть привернути увагу сторонніх осіб з числа сусідів, маючи да меті завадити останньому вийти з квартири, різко підійшов до ОСОБА_6 , який в цей час перебував в коридорі квартири за адресою АДРЕСА_1 та наніс йому кілька ударів руками в обличчя, чим завдав фізичного болю та тілесних ушкоджень у вигляді синця на спинці носа в верхній третині, в правій щічно-нижньощелепній ділянці, крововиливи на слизовій верхньої губи в центрі та праворуч, що відповідно до «Висновку експерта № 042/1-333-2024 від 28.10.2024», за ступенем тяжкості, відноситься До ЛЕКОГО тілесного ушкодження. Від нанесених ударів ОСОБА_6 впав на підлогу, закривши при цьому обличчя руками.

В цей час ОСОБА_4 діючи відкрито, зірвав з потерпілого ОСОБА_6 наплічну сумку з особистими речами, а також куртку, після чого, утримуючи при собі майно потерпілого направився до іншої кімнати зазначеної квартири з метою пошуку цінного майна, яке перебувало серед особистих речей потерпілого.

В подальшому, перебуваючи в кімнаті квартири, ОСОБА_4 дістав з сумки, що належить ОСОБА_6 мобільний телефон Redmi Note 13 Prо, SN50794/ НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в слоті були наявні сім-карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та ТОВ «Лайфселл, заявленою вартістю 14999 гривень, а також грошові кошти в сумі 9400 гривень, та залишивши куртку та сумку яка належить потерпілому, з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 24 399 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Щиро розкаюється , просив суворо не карати та обрати покарання наближене до мінімальної межі.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичних обставин правопорушення; судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, те що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ч. 5 ст.12 КК України, належить до тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно із ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на шлях виправлення не став, і продовжив вчинення протиправних діянь, що у своїй сукупності свідчить про доцільність та необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі наближений до мінімальної межі, оскільки на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 50, 65-67, 72, 186 КК України, ст.ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 , у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, перебування під вартою з 26.10.2024 року по день звернення вироку до виконання.

Речові докази:

DVD-R диск з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Телефон Redmi NOTE 13 PRO, визнаний постановою слідчого від 28.10.2024 року речовим доказом та переданий на зберігання ОСОБА_6 , а також предмет схожий візуально на каблучку визнаний постановою слідчого від 28.10.2024 року речовим доказом, - повернути та залишити ОСОБА_6 .

Рушник з плямами бурого кольору визнаний постановою слідчого від 28.10.2024 року речовим доказом - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: