УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 154/4664/24

провадження № 51-596 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №154/4664/24) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі-КК) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про направлення вищевказаного кримінального провадження з Володимир-Волинського міського суду Волинської області до Голосіївського районного суду м. Києва.

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 надійшов до Володир-Волинського міського суду Волинської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки на думку захисника, місцем вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 є м. Київ.

Крім того, вказує що обвинувачений ОСОБА_6 та більшість свідків цього кримінального провадження проживають на території м. Києва, а тому з метою забезпечення оперативності й ефективності судового розгляду, захисник просить направити кримінальне провадження до Голосіївського районного суду м. Києва.

Перевіривши доводи наведені у клопотанні, заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно матеріалів провадження за клопотанням, до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000055 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК. Судовий розгляд цього провадження не розпочато.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, більш тяжким з яких відповідно до ст. 12 КК є злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК, а саме пособництво, тобто надання засобів які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що конкретне місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК досудовим розслідуванням не встановлено.

За матеріалами провадження досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось слідчим СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, а обвинувальний акт затверджено прокурором Володимирської окружної прокуратури за адресою: вул. Драгоманова, 31, м. Володимир, Волинська область, що належить до територіальної юрисдикції Володимир-Волинського міського суду Волинської області.

Таким чином, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 надійшло до Володимир-Волинського міського суду Волинської області відповідно до вимог ст. 32 КПК, тобто до суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчене досудове розслідування.

Що стосується посилань захисника на місце проживання обвинуваченого та більшості свідків як на підставу направлення кримінального провадження до Голосіївського районного суду м. Києва, то таке не можна визнати прийнятним.

Факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам собою не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК і не зумовлює обов`язкового направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

До того ж у конкретному випадку, суд який розглядає вказане кримінальне провадження, не позбавлений можливості здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції в порядку, передбаченому ст. 336 КПК.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а тому вказане клопотання захисника необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №154/4664/24) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3