ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1213/21 Провадження № 1-кп/636/353/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальні акти по кримінальним провадженням: № 0000021, яке внесене 24.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та № 0000059, яке внесене 07.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Барановичі Берестейської області, Республіка Білорусь, білоруса, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням: № 0000021, яке внесене 24.02.2021 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та № 0000059, яке внесене 07.03.2021 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000021, яке внесене 24.02.2021 до ЄРДР, 04 лютого 2021 року, близько 16 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_4 , перебуваючи разом з ОСОБА_5 біля під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_2 , побачив у лівому кармані верхнього одягу останнього - мобільний телефон ZTE Blade А5 2019 2Gb/32Gb синього кольору (ІМЕІ НОМЕР_1 : НОМЕР_2 ), який належить потерпілому ОСОБА_5 , та у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись у тому, що його злочинні дії не будуть помічені потерпілим або сторонніми особами, підійшов до ОСОБА_5 та лівою рукою дістав з лівого карману верхнього одягу останнього вище вказаний мобільний телефон, після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з місця вчинення злочину зник, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/4671-ТВ від 04 березня 2021 року, вартість викраденого мобільного телефону ZTE Blade А5 2019 2Gb/32Gb синього кольору складає 1 289 (одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. Таким чином ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000059, яке внесене 07.03.2021 до ЄРДР зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за умисні корисливі злочини, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову, повторно, вчинив аналогічний умисний, корисливий злочин за наступних обставин: 05 березня 2021 року, близько 17.00 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно і протиправно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відпирання запираючого пристрою хвіртки, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 . Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 виявив: металеву драбину кустарного виробництва на 7 сходинок, які виконані із арматури; лом, довжиною 142 см, товщиною 3 см.; лом, довжиною 139 см, товщиною 3 см.; металевий предмет - залізнична рейка, розмірами 26x15 см, ширина 15 см.,- загальною вагою 42 кг. 800 гр., відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1331 /21 від 20.04.2021, загальною вартістю 265 гривень 36 копійок, що належить ОСОБА_7 . Після чого, обернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 265 грн. 36 коп.

На підставі викладеного ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище, вчинена повторно.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесені зміни до ст.51 КУпАП.

Обвинувачений клопотання підтримав, підтвердив згоду на закриття проваджень, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінальних проваджень за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і не звільняє від обов`язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, за діяння, в якому він звинувачується, протягом 3-х місяців з дня закриття провадження його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст. 51 КУпАП, в редакції, що діяла на час вчинення діяння, факт вчинення правопорушення та вину у його вчиненні визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час і дату повідомлений належним чином та своєчасно, потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав суду заяви про розгляд справи без його участі та зазначив, що не має бажання підтримувати обвинувачення відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.162КК України за фактом проникнення до його домоволодіння.

Розглянувши та оцінивши доводи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000021, яке внесене 24.02.2021 до ЄРДР, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та № 0000059, яке внесене 07.03.2021 до ЄРДР ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище, вчинена повторно, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становила 1289,00 грн. та 265,36 грн., що підтверджується висновками товарознавчих експертиз.

Відповідно до положень ст. 284 ч. 1 п. 4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння як викрадення чужого майна, оскільки, визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як крадіжка, відповідальність за вчинення якої передбачена ст. 185 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що таємне викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 гривень.

Частина 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність» передбачає, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акту в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння як таємне викрадення чужого майна, вартість якого станом на 09.08.2024 не перевищує розміру 3028,00 гривень.

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст. 284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Статтею 479-2 ч.1, 3 КПК України, до якої відсилає ст. 284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду, проти закриття кримінальних проваджень на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не заперечував, наслідки такого закриття йому роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та ту обставину, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченою діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_4 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Тому суд вважає за необхідне направити матеріали відповідному органу поліції для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Щодо розподілу процесуальних витрат. Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого закривається на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого з нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

По даних кримінальних провадженнях витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз складають 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. (висновок експерта № СЕ-19/121-21/4671-ТВ від 04.03.2021), та 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. (висновок експерта № 1331/21 від 20.04.2021).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази: закупівельний акт від 20 лютого 2021 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження; та металева драбина кустарного виробництва, лом довжиною 142 см., лом довжиною 139 см., залізнична рейка, загальною вагою даних предметів 42 кг. 800 гр. - передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 288, 314, 350, 369, 370, 372, 376, 479-2 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальні провадження 0000021, яке внесене 24.02.2021 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та № 0000059, яке внесене 07.03.2021 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № СЕ-19/121-21/4671-ТВ від 04.03.2021 в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.; № 1331/21 від 20.04.2021 в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Речові докази: закупівельний акт від 20 лютого 2021 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження; залишити в матеріалах кримінального провадження; металеву драбину кустарного виробництва, лом довжиною 142 см., лом довжиною 139 см., залізничну рейку, загальною вагою даних предметів 42 кг. 800 гр. - переданих на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити власнику.

Копію ухвали направити до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківський області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя