Справа № 359/2255/25
Провадження № 1-кп/359/416/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації, без виклику учасників кримінальне провадження № 0000261, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2024, що надійшло до суду 26.02.2025 з обвинувальним актом та доданими матеріалами досудового розслідування, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та вивчивши матеріали кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

27.06.2023 ОСОБА_3 звернулася до Згурівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

За наслідком розгляду позову ОСОБА_4 , суддею Згурівського районного суду Київської області 21.09.2023, ухвалене рішення (заочне) про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно змісту рішення суду з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кошти у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 27 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

З вересня 2023 року ОСОБА_2 достовірно знав про ухвалене судом рішення від 21.09.2023 про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення аліментів на утримання дитини, а також з листопада 2023 року достовірно знав про розпочате державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області виконавче провадження про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Згурівського районного суду Київської області від 23.10.2023.

З цього ж часу - жовтня 2023 року, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про необхідність сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ОСОБА_5 , вирішив вчинити злісне ухилення від сплати таких аліментів, в порушення покладених на нього, як на батька обов`язків, передбачених наступними законами України: ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно якої на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір спрямований на злісне ухилення від сплати аліментів та невиконання рішення суду, ОСОБА_2 знаходячись в період з жовтня 2023 року по січень 2025 року по січень 2025 року на території Бориспільського району Київської області, нехтуючи своїми обов`язками, передбаченими ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», не вчинив жодних дій спрямованих на передачу коштів ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 (в період з червня 2023 року по січень 2025 року), а також жодних дій щодо внесення таких коштів на рахунок Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області, на виконання рішення суду про сплату аліментів.

Крім цього, злісно ухиляючись від сплати коштів на утримання дитини, у цей же період, ОСОБА_2 маючи дохід від неофіційних підробітків, приховував такий дохід від ОСОБА_4 та Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області, що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів, в період з червня 2023 року по січень 2025 року, у розмірі, що сукупно складають суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів, на загальну суму 95666,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази тому, що обвинувачений ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, згодний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні.

Законний представник потерпілого ОСОБА_8 надала письмову заяву, відповідно до якої остання погодилася з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, прокурор ОСОБА_9 надала клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч.1 ст. 302 КПК України.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваного було роз`яснено та дотримано у встановленому законом порядку, сумнівів у добровільності відповідної заяви обвинуваченого та законного представника потерпілого у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України. Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне ОСОБА_2 призначити покарання за вчинений ним кримінальний проступок.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченої, суспільної небезпеки вчиненого нею, її відношення до скоєного, наявність пом`якшуючим та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався. За місцем проживання характеризується з посередньої сторони. Офіційно не працює. Не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в обвинувальному акті.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 за вчинення злочину, належить призначити покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, пом`якшуючи обставини.

Цивільний позов не пред`являвся.

Судові витрати по справі та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67, ч. 1 ст. 164 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов не пред`являвся.

Судові витрати по справі та речові докази відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1