Справа № 539/1590/25
Провадження № 1-кп/539/187/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Лубенського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000463 від 18.05.2024 року, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довгопілля Путильського району Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого на посаді лікаря хірурга КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, перебував на посаді лікаря хірурга у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від якої відсторонений, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, депутатом не являється, на військовому обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, може бути встановлено у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Також, у період воєнного стану порядок перетину кордону для громадян України регламентується Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Законом України «Про порядок виїзду в України і виїзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ від 21.01.1994 із змінами і доповненнями, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 зі змінами та доповненнями (зокрема ст. 23), «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995.

Відповідно до зазначених нормативних актів на період дії воєнного стану чоловікам, які є громадянами України, віком від 18-60 років обмежено виїзд за межі України.

Як встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995, якщо особа виключена з військового обліку за станом здоров`я відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №408 від 14.08.2008, вона не вважається військовозобов`язаною та має право перетинати державний кордон.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про Збройні Сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу, забезпечує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 26.11.2014 визначено, що Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, до органів військового управління віднесено, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п. 8 Положення, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил.

Згідно зі ст.ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Як встановлено ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закону), військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу; проходження військової служби; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно зі ч.7 ст.1 Закону, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Порядок та умови проведення медичного огляду військовозобов`язаних, проходження військово-лікарської комісії встановлені Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008.

Відповідно до п.1.3. глави 1 розділу 1 Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема:

- добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;

- аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я.

Відповідно до п.2.1. глави 2 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до п.2.5.1 глави 2 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, ВЛК ТЦК та СП.

Наказом директора комунального підприємства (далі - КП) «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради №1 від 01.01.2024 «Про створення складу постійно діючої військово-лікарської комісії на 2024 рік» створено постійно діючу військово-лікарську комісію на 2024 рік.

У подальшому, наказом директора КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради № 76 від 25.06.2024 «Про зміни в складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 » у склад позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 включено лікаря-хірурга діагностично-лікувального центру КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_4 .

Наказом директора КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради №1 від 01.01.2025 «Про затвердження складу позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 на 2025 рік» затверджено склад позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 на 2025 рік.

У відповідності до пункту 3 вказаного наказу директора КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради №1 від 01.01.2025 «Про затвердження складу позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 на 2025 рік» лікаря-хірурга КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_4 включено до складу лікарської комісії ВЛК.

При цьому, як встановлено п. «г» ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-УП від 14.10.2014, члени позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 цієї статті, прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Окрім того, у відповідності до вимог пунктів 1.2, 2.8.4 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, на членів військово-лікарських комісій покладений обов`язок проводити військово- лікарську експертизу під час медичного огляду військовозобов`язаних та визначати їх придатність за станом здоров`я до військової служби, що згідно пункту 2.1 вказаного Положення визначається як діяльність членів ВЛК, спрямована на забезпечення національних інтересів України під час виконання завдань та функцій держави.

Як передбачено ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, лікар-хірург ОСОБА_4 з 25.06.2024 перебуваючи у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно п.1 примітки до ст.364 КК України, є службовою особою, оскільки за спеціальним повноваженням виконує функції представника влади.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами нормативно-правових актів щодо проведення медичного огляду військовозобов`язаних осіб, лікар-хірург військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних вище нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисне корупційне кримінальне правопорушення у сфері службової та професійної діяльності та у сфері забезпечення призову та мобілізації за наступних обставин.

Відповідно до п.1.1. глави 1 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час. Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до п.1.2. глави 1 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно п. 3.2. глави 3 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я у грудні 2024 року, точного числа не установлено, до лікаря- хірурга КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_6 .

У ході проведення огляду та спілкування із ОСОБА_6 у лікаря-хірурга ОСОБА_4 , котрий перебуває у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , та є службовою особою, виник злочинний умисел, спрямований на отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за сприяння у встановленні останньому медичного діагнозу, передбаченого пунктом «б» ст. 61 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, а саме визначення помірних порушень функцій, що є підставою придатності останнього до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, щоб в подальшому не потрапити в бойові підрозділи ЗСУ.

10.01.2025 (точного часу у ході досудового слідства не установлено) лікар-хірург ОСОБА_4 , котрий перебуває у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи службовою особою, знаходячись біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Монастирська, 5, у ході зустрічі з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання для себе неправомірної вигоди, висловив прохання ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах заявника дій, направлених на винесення відповідного рішення позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: встановлення придатності останнього до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, щоб останній у подальшому не потрапив в бойові підрозділи ЗСУ, та визначив порядок його наступних дій.

У подальшому, 06.03.2025 ОСОБА_4 призначив зустріч ОСОБА_6 з метою отримання від останнього неправомірної вигоди. 06.03.2025, приблизно о 15 год. 50 хв., у м. Лубни по вул. Героїв Чорнобиля, біля буд. 12, лікар-хірург ОСОБА_4 , котрий перебуває у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи службовою особою, знаходячись у салоні автомобіля марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах заявника дій, направлених на винесення відповідного рішення позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: встановлення придатності останнього до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, задля того, щоб останній в подальшому не потрапив в бойові підрозділи ЗСУ, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, установленого Національним банком України станом на 06.03.2025року, становило 41368грн., після чого відразу був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, та прохання надати таку вигоду для себе.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, зазначив, що 06.03.2025 року біля 15год. дійсно отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США. У вчиненому розкаявся, зробив для себе висновки. Повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні, повідомив, що його підзахисний визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, активно сприяв досудовому розслідуванню. Крім того, його підзахисним добровільно було зроблено внесок на користь Збройних Сил України. При призначені покарання просив врахувати те, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи, його дружина ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 1 групи та потребує постійної сторонньої допомоги.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за: ч.1 ст.368 КК України тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, та прохання надати таку вигоду для себе.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України який є нетяжким злочином; конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; те, що обвинувачений визнав вину, розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; прокурор просив призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями у медичних установах та військово-лікарських комісіях на 2 роки; особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, вік обвинуваченого, те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, його дружина ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 1 групи та потребує постійної сторонньої допомоги; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те що обвинувачений добровільно зробив внесок на користь Збройних Сил України; обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України - відсутні.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.368 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями у медичних установах та військово-лікарських комісіях на максимальний строк.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

07.03.2024 ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та 08.03.2025року заставодавцем ОСОБА_8 внесено суму застави в розмірі 60560 грн.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

В силу вимог ст.368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно п.8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2012р. №15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 р. № 27), застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Враховуючи, що під час перебування під заставою ОСОБА_4 умови запобіжного заходу не порушував, внесена заставодавцем застава в дохід держави не зверталась, тому суд вважає за необхідне повернути заставу заставодавцю.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади лікаря хірурга у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців.

Згідно положень частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тому у відповідності до вимог частини четвертої статті 174 КПК України після набрання вироком законної сили слід скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області № 539/1118/25 від 13.03.2025 року.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись, ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями у медичних установах та військово-лікарських комісіях строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення ОСОБА_4 від посади лікаря хірурга у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити до набрання вироком законної сили.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області повернути заставодавцю ОСОБА_8 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) суму застави, визначену ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2025 у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень сплачену згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 23 від 08.03.2025року, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, код отримувача 26304855, р/р UA 0015950, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2025 року у справі №539/1118/25.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області № 539/1118/25 від 13.03.2025 на: 10 купюр по 100 доларів США з надписом «імітаційний засіб»: серія та номер: КВ 14859854 м В2 КВ 14859854 М, грошові кошти: 10 купюр по 200 гривень: ГЖ 3843614, ЗГ 8487257, ГИ 7854633, ВИ 8828519, AM 6253646, АЛ 7868983, ЕВ 5587265, АЛ 1985267, ЄВ 1946656, СК 5203827, 5 купюр по 100 гривень: ЄВ 2161538, ЄЄ 6803542, ЕА 9097260, АЄ 9282321, ЄЄ 2819766, 1 купюра 50 гривень: ЕГ 9389171, медичну документацію на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , блокнот «ARTOKCAH» з рукописними записами, виписку з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 , флеш-накопичувач у вигляді медичного препарату очні краплі «Арутимол», два мобільних телефони, 10 бланків виписок із медичної картки амбулаторного хворого, які не заповнені, однак пропечатані відтиском печаток.

Речові докази, а саме:

-10 грошових купюр 100 доларів США кожна, з надписом «імітаційний засіб», серія та номер купюр: КВ 14859854 М В2 - КВ 14859854 М, які перебувають у опечатаному стані, всередині сейф-пакету Національної поліції України, при матеріалах кримінального провадження повернути УСР в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

-грошові кошти у розмірі 2550 гривень: 10 грошових купюр по 200 гривень, серія та номери купюр: ГЖ 3843614, ЗГ 8487257, ГИ 7854633, ВИ 8828519, АМ 6253646, АЛ 7868983, ЕВ 5587265, АЛ 1985267, ЄВ 1946656, СК 5203827, 5 грошових купюр по 100 гривень, серія та номер купюр: ЄВ 2161538, ЄЄ 6803542, ЕА 9097260, АЄ 9282321, ЄЄ 2819766, 1 грошова купюра 50 гривень, серія та номер купюри: ЕГ 9389171, які перебувають у опечатаному стані, всередині сейф-пакету Національної поліції України, при матеріалах кримінального провадження, повернути власнику ОСОБА_4 ;

-два мобільні телефони марки «Ірhоnе» та «Redmi», блокнот «АRТОКСАН» з рукописними записами, флеш накопичувач у вигляді медичного препарату очні краплі «Арутимол», які перебувають у камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-медичну документацію на ім`я ОСОБА_9 , яка перебуває у камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - повернути власнику ОСОБА_9 ;

-медичну документацію на ім`я ОСОБА_10 , яка перебуває у камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 яка перебуває у камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області -повернути власнику ОСОБА_11 ;

- 10 бланків - виписок із медичної карти амбулаторного хворого, які не заповнені, однак пропечатані відтиском печаток, належні ОСОБА_4 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1