Справа № 175/8888/23
Провадження № 1-кп/175/547/23
Вирок

Іменем України

24 лютого 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001099 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровськ, громадянина України, пенсіонера, працюючого директором ТОВ «Блюз», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 10 жовтня 2023 року приблизно о 09 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Infiniti QX56» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , рухався в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Донецьке шосе Дніпровського району Дніпропетровської області, яка має одну смугу для руху за напрямком його руху, з боку м. Підгородне в напрямку вул. Прогресивна смт.Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області.

У вищевказаний час, тобто 10 жовтня 2023 року приблизно о 09 годині 10 хвилини, по головній дорозі вул. Василя Сухомлинського Дніпровського району з боку пр. Слобожанського в напрямку вул. Прогресивна смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, рухався автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , в салоні якого на передньому пасажирському місці перебував ОСОБА_9 , на задньому пасажирському місці перебував ОСОБА_10 та позаду водія ОСОБА_11 .

Надалі під час руху, водій ОСОБА_4 , рухаючись по другорядній дорозі, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не врахував дорожню обстановку, перед виїздом з другорядної вул. Донецьке шосе на головну смугу шляхопроводу Т0405 по якій рухався автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перед виконанням розвороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам, виїхав на смугу руху автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , при цьому не надав дорогу останньому, в результаті чого допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля «Infiniti QX56» реєстраційний номер НОМЕР_1 з боковою правою частиною автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на смузі руху останнього.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 10.1 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

дорожній знак 2.1.: «Дати дорогу. Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою».

Порушення вимог п. 10.1 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_12 знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів під м`яку мозкову оболонку на поверхні правої тім`яної і скроневої часток, крововиливів у м`які покрови голови праворуч, перелом тіла грудини між ділянками прикріплення 4 та 5 пари ребер, прямі переломи 2-10 ребер праворуч по середній пахвовій лінії із ушкодженням пристінкової плеври, непрямі переломи 9,10 ребер праворуч по паравертебральній лінії та 2-7 ребер ліворуч по середньо-ключичній лінії, забої легеневої тканини праворуч та ліворуч, по задній поверхні та навколо коренів, забій серця, крововиливи у парааортальну клітковину, правобічний гемоторакс (об`ємом близько 200 мл), перелом грудного відділу хребта між 8 та 9 хребцями із розривами зв`язок та міжхребпевого диску, гемопсритонсум (у черевній порожнині близько 800 мл крові), крововиливи в жирову клітковину обох нирок, масивна заочеревинна гематома праворуч, підкапсульиий розрив правої нирки у ділянці судинного пучка, розриви правої та лівої частки печінки, крововиливи у зв`язки печінки, у товщі брижі тонкого та товстого кишечнику, закритий перелом кісток тазу (вертлюгової западини) праворуч, крововиливи у оточуючі м`які тканини навколо ділянок переломів, забійні рани обличчя праворуч та пальця правої кисті, синці грудної клітини праворуч, правої верхньої та нижньої кінцівки, садна обличчя та тулуба праворуч, правої верхньої та нижньої кінцівки, що у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як небезпечні для життя у момент заподіяння та приведші до настання смерті.

Смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала 10 жовтня 2023 року, о 11 годині 00 хвилин в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова» ДОР, за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14, від сумісної тупої травми голови, грудної клітини, живота, органів заочеревинного простору, хребта і тазу у вигляді крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку, перелому тіла грудини, численних двобічних переломів ребер із ушкодженням пристінкової плеври праворуч, правобічним гемотораксом, забоїв обох легень, серця, перелому грудного відділу хребта, масивної заочеревинної гематоми праворуч, розриву правої нирки, розривів печінки із кровотечею у черевну порожнину, закритого перелому кісток тазу праворуч та ускладнилася розвитком шоку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 10 жовтня 2023 року приблизно о 09 годині 10 хвилин, керував автомобілем «Infiniti», рухався в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Донецьке шосе Дніпровського району Дніпропетровської області, яка має одну смугу для руху за напрямком його руху, з боку м.Підгородне в напрямку вул. Прогресивна смт.Слобожанське. Коли він став виїзджати на головну дорогу не переконався в безпеці тому, як по головній дорозі рухався автомобіль «ВАЗ 2101», як він пізніше дізнався під керуванням ОСОБА_8 та сталося зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля з боковою правою частиною автомобіля «ВАЗ 2101». Він побачив в салоні на передньому пасажирському сидінні чоловіка в тяжкому стані, як пізніше дізнався ОСОБА_13 , крім нього на задньому пасажирському місці перебували також два пасажири. Він викликав швидку та поліцію. Коли він дізнався про смерть ОСОБА_13 на протязі двох днів знайшов його сестру та добровільно нададв допомогу. Він також відшкодував вартість автомобіля «Ваз».

Просив суд суворо не карати та врахувати, що на його утриманні батько яікому 91 рік, його пенсійний вік, щире каяття і стан здоров`я. Також просив врахувати відшкодування потерпілій стороні матеріальних і моральних збитків та не позбавляти його волі. Особливо просив не позбавляти його права керування тому, як з початку повномасштабного вторгнення він допомагає ЗСУ, та автомобіль йому потрібен для волонтерства догляду за батьком.

Потерпіла ОСОБА_6 , у судовому засіданні повідомила, що загиблий ОСОБА_9 є її рідним братом, та проживав з нею та мамою. Вона на учасником і ДТП не була та підтвердила, що обвинувачений відшкодував завдані збитки, не наполягла на суворому покаранні поклалавшись на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, що помякшують його покарання, судом встановлено щирє каяття та добровільне відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, те, що вину свою визнав повністю, відшкодував потерпілій збитки, не перебував на спеціальних обліках у лікарів нарколога і психіатра, позитивні характеристики за місцем мешкання та роботи, наявність утриманців, похилий вік.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі за правилами ст.ст.75,76 КК України на чому в судових дебатах наполягав прокурор, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого і позицію потерпілої, оскільки саме таке покарання без ізоляції від суспільства буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Не призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14.09.2023 за результатами розгляду справи №524/12818/21 (провадження №51-1782км23) вказано, що санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає суду можливість як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Указане положення закону має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд («судова дискреція») залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків, тощо.

Отже, суд враховує характер та обсяг допущених порушень Правил дорожнього руху, негативне ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, не притягувався, вчинений ним злочин відноситься до категорії необережних, беззаперечно визнав свою вину, щиро розкаявся, висловлює жаль з приводу вчиненого, в повному обсязі відшкодував завдані збитки, не є злісним порушником Правил дорожнього руху, доказів, які б підтверджували притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, до матеріалів справи прокурором не додано, вчинене кримінальне правопорушення не спричинено зухвалими навмисними діями, направленими проти конкретної особи, не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, враховується судом в сукупності з іншими обставинами, а також бере до уваги, що право керувати транспортними засобами йому необхідне для забезпечення потреб його родини , допомоги у волонтерстві для ЗСУ, тому вважає за можливе не застосовувати у даному випадку додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов не заявлено.

Під час досудового розслідування обвинуваченому було обрано запобіжний захід, однак на день ухвалення вироку строк запобіжного заходу сплинув, а тому питання щодо його дії судом не вирішується.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно з вимогами ст.100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного основного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешти накладені згідно ухвали слідчого судді від 13 жовтня 2023 року, а саме на: транспортний засіб «Infiniti QX56», р.н. НОМЕР_1 , право власності на який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.06.2016, зареєстровано за ОСОБА_7 та транспортний засіб «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_3 , право власності на який, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 15.06.1988, зареєстровано за ОСОБА_14 шляхом зняття заборонити володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном - після набрання вироком законної сили автомобілі залишити у розпорядженні фактичних власників.

У рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 2 868,00 гривень, призначення платежу: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта № СЕ-19/104-23/35908-ІТ від 17.10.2023 року).

У рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 2 868,00 гривень, призначення платежу: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта № СЕ-19/104-23/35910-ІТ від 17.10.2023 року).

У рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 2 868,00 гривень, призначення платежу: за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи експертизи (висновок експерта № СЕ-19/104-23/35907-ІТ від 17.10.2023 року).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1