Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2308/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/153/25
Категорія ч.3 ст. 286КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар

судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_7 - адвоката: ОСОБА_8 ,

потерпілих: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснопіль Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працює сторожем Краснопільської сільської ради, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування призначеного основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки підлягає самостійному реальному виконанню. Строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольено частково:

стягнуто з ОСОБА_7 (ід.н. ) на користь ОСОБА_10 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди та 11836 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 22 коп. матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково:

стягнуто з ОСОБА_7 (ід.н. ) на користь ОСОБА_11 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково:

стягнуто з ОСОБА_7 (ід.н. ) на користь ОСОБА_9 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз на загальну суму 9359 грн. 60 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.

Згідно вироку, 31 грудня 2019 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить його сину ОСОБА_12 , рухався ним по проїзній частині вул. Луганської в с. Романівка (раніше - Радянське) Бердичівського району в напрямку м. Бердичева Житомирської області, перевозячи пасажирів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по правій смузі руху проїзної частини вказаної вище вулиці, у світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, у населеному пункті, по прямій горизонтальній ділянці дороги, поблизу будинку № 54 водій ОСОБА_7 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, не врахував дорожніх умов, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та виїхав на смугу зустрічного для себе руху, де, продовжуючи свій рух, допустив зіткнення передньою частиною (кришка капоту, передній бампер, підсилювач переднього бамперу, панель передка, переднє ліве крило) керованого ним транспортного засобу з передньою частиною (кришка капоту, передній бампер, підсилювач переднього бамперу, панель передка, переднє ліве крило) зустрічного автомобіля «ВАЗ-21214», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_14 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху в сторону с. Гардишівка Бердичівського району, перевозячи пасажирів ОСОБА_10 і ОСОБА_15 , та який не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення транспортних засобів з моменту виникнення небезпеки для його руху.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ - 21214» ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден на чолі, біля зовнішнього кута ока справа, на спинці, кінчику носа, в лівій виличній ділянці, на верхній губі, підшкірного крововиливу на повіках лівого ока, на тильній поверхні правої кисті, рани на підборідді, рани в середній третині лівої гомілки, з якої виглядає кінець перелому великогомілкової кістки, забрюшинної гематоми зліва та справа, перелому грудини та крововиливу в ділянці грудини, крововиливу в м`які тканини грудної клітини справа в проекції 3-5-го ребер по передньо-підпахвинній лінії, зліва по середньо-ключичній лінії, перелому ребер справа з 3 по 5 ребра по передньо-підпахвинній лінії, зліва з 6 по 8 ребра по середньо-ключичній лінії, крововиливу в середостіння, забою правої та лівої легені, крововиливу в корені легень, лінійного розриву по діафрагмальній поверхні правої долі печінки, розриву лівого куприко-здухвинного з`єднання з крововиливом в м`язи в місці розриву, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, що спричинили смерть і знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю; пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ран на чолі, лівому передпліччі, перелому обох кісток лівого передпліччя, перелому грудини між тілом і рукояткою, крововиливу в м`язи грудної клітки, крововиливів в корені легень, в основу серця з наявністю поперечного розриву аорти, крововиливу у вушко серця, крововиливу на м`яких тканинах голови в тім`яній ділянці, в мозочок, перелому 2 ребра зліва по окологрудинній лінії, переломів 2, 3, 4, 5 ребер зліва по передньо-підпахвинній лінії, переломів 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ребер зліва по лопаточній лінії, справа 3, 4, 5 ребер по окологрудинній лінії, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, що спричинили смерть і знаходяться в прямому причинному зв`язку з її смертю; пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому V п`ясної кістки, струсу головного мозку, множинних ран обличчя, підшкірних крововиливів на повіках обох очей, на лівій щоці, на правому променево-зап`ястному суглобі, на лівому плечі, на лівому стегні, на правому колінному суглобі з переходом на гомілку та ступню, які належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 передбачена ч. 3 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України направити на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання. Вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим, таким що підлягає скасуваню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним вирішенням цивільного позову. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту щодо з`ясування обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема клопотання про призначення повторної комплексної комісійної експертизи обставин ДТП. Вказує, що суд першої інстанції невірно встановив обставини події та не надав належної оцінки показам свідків та письмовим доказам по справі. Надає свою оцінку фактичним обставинам кримінального провадження та вважає що сторона обвинувачення не надала суду будь-яких допустимих доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вважає, що суд в порушення вимог ст. 46 КПК України провів допит свідка ОСОБА_16 за відсутності захисника обвинуваченого, який подав клопотання про відкладення судового засідання з поважних причин.

На апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 подані письмові заперечення в яких останній просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, а також спричинили іншій потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю. При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів обвинувачений, користуючись своїм правом, відмовився давати показання. У відповідності до положень ст. 349 КПК України суд першої інстанції у зв`язку з цим постановив ухвалу із зазначенням, що обвинувачений має право давати показання на будь-якій стадії до закінчення судового розгляду, своїм правом надати показання обвинувачений не скористався. Під час виступу з останнім словом обвинувачений прочитав, що керував автомобілем «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не змінюючи руху та не з`їжджаючи зі своєї смуги. В селі Романівка він не виїжджав на зустрічну смугу руху і це підтвердила свідок ОСОБА_17 , яка перебувала в салоні його автомобіля на задньому сидінні. Цей же свідок підтвердила твердження в частині того, що автомобіль «ВАЗ-21214», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_14 виїхав на зустрічну смугу, тобто на смугу, в якій рухався він. Автомобіль «ВАЗ-21214» виїхав на зустрічну смугу внаслідок його заносу при об`їзді вибоїни розміром до 1 метра в діаметрі на шляху його руху. Дана вибоїна не була зафіксована слідчим при огляді місця події, також вона не фіксувалася при проведенні слідчих експериментів. Важливою деталлю, яка підтверджує його твердження та показання свідків щодо дорожнього покриття, могла бути фото- та відеофіксація, однак органу державного обвинувачення невигідно це оприлюднювати, оскільки це спростує його вину. При розгляді справи в суді зазначені матеріали не були надані і, як заявив прокурор, вони не збереглися. Щодо наявності вибоїн на дорозі свідчили в суді свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . При відсутності фіксації вибоїни, яка, на його думку, стала першопричиною ДТП, в подальшому були спотворені вихідні дані при призначенні експертизи. Окрім цього при проведенні експертизи не взято до уваги, що переднє водійське скло від автомобіля «ВАЗ-21214», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було зафіксовано по центру проїзної частини дороги, що підтверджує його твердження щодо первинного контакту і що зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху автомобіля «CITROEN». При проведенні експертизи не взято до уваги цей важливий факт, а висновок щодо зіткнення автомобілів зроблено на підставі концентрації пластмаси та зсуву автомобіля «ВАЗ-21214», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що також суперечить погодним умовам. У вихідних даних експерту було вказано, що дорожнє покриття було мокре, але воно було в снігу (каша), а тому, на його думку, після розльоту автомобілів автомобіль «ВАЗ-21214» сунувся по асфальтобетонному покритті, не залишивши сліду і лише при зсуві на обочину залишив слід заднього колеса. На підставі висновку автотехнічної експертизи зроблено висновок щодо його винуватості. Він вважає, що судом не в повній мірі досліджено докази та безпідставно відмовлено захисту в проведенні експертизи, яка могла підтвердити його невинуватість. Він не вважає себе винуватим, адже не з його вини сталася дорожньо-транспортна подія і у разі його засудження буде засуджено невинного, адже очевидці події засвідчили факт того, що автомобіль «ВАЗ-21214» крутило на дорозі і він в`їхав у його автомобіль, внаслідок чого він також отримав важкі травми і не настали більш тяжкі наслідки, оскільки в автомобілі спрацювали подушки безпеки. Вважає, що його вина не доведена, він не винен, а тому просить його виправдати.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника та просив направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Проте, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що загиблий ОСОБА_20 був її чоловіком. 31.12.19 близько 9 ранку вони з чоловіком приїхали у Бердичів, поїхали у лікарню. Десь об 11.30-11.40 виїхали з ОСОБА_21 і їхали додому у с. Гардишівка. Їхали на своїй машині «Нива», нарікань на технічний стан автомобіля не було. Погода була спокійною, опадів не було, на дорозі снігу, води не було, було мокре асфальтне покриття. Їхали спокійно, нешвидко, кілометрів 60 на годину. Проїжджали с. Романівку по вул. Луганській, проїхали хату знайомого. Дорога мала дві смуги, по одній у кожному з напрямків, які поділялися білою переривчастою лінією дорожньої розмітки. Дорожнє покриття було без ям, вони їхали прямо, нічого не об`їжджали. Чоловік був за кермом, на стан здоров`я не скаржився, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні і спілкувалася з ОСОБА_22 , яка сиділа ззаду, чоловіка від керування не відволікали. Їхали по дорозі праворуч, по своїй смузі руху, напрямок не змінювали. Вона дивилася на дорогу через лобове скло. У якийсь момент побачила білий «Сітроен», який їхав їм назустріч по їхній смузі, світив фарами, їй здалося за метрів 10-15. Вона лише встигла крикнути і все, потім нічого. Напрямок руху перед зіткненням їхній автомобіль не змінював, абсолютно впевнена, що чоловік не виїжджав на зустрічну смугу руху. Коли вона прийшла до тями, сиділа у машині. Хотіла вийти, але не змогла ворухнути ногами. Випала з машини на коліна. Почала задихатися. Потім стало легше. Вона встала, обійшла машину. Мешканець села на ім`я ОСОБА_23 сказав, що її чоловік живий, але треба швидку, його перевернули, щоб не захлинувся кров`ю. Вона хотіла побачити ОСОБА_22 , але сказали, що не треба, що та вже мертва. Вона сиділа біля чоловіка, розмовляли, він скаржився, що пече всередині, кричав, коли його витягували з машини. Приїхала швидка, їх забрали у лікарню. При призначенні покарання обвинуваченому наполягала на максимально суворій мірі покарання.

- показах потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що загибла ОСОБА_15 була його матір`ю. У той день йому подзвонила дружина і сказала, що Стукалець підвозив маму і вони потрапили у ДТП. Він відразу виїхав, п`ять хвилин і о 12:15-12:20 був на місці. Він все життя їздить через ОСОБА_24 і знає там дорогу. На той час дорога була гарна, без вибоїн, відремонтована. День був ясний, гарний, без опадів. Сніг лежав, але проїзна частина вже мала наїжджену колію без снігу, яка була мокрою від розталого снігу. Засліплення від сонця не могло бути, воно було ліворуч. Вже на під`їзді побачив білий «Сітроен», який стояв поперек дороги. Мами спочатку не побачив. Праворуч під електроопорою, діагонально розвернутою у бік ОСОБА_21 (він так зрозумів, що розвернуло під час ДТП) стояла «Нива» Стукальця. Мама лежала ззаду багажника, по слідам було видно, що вилетіла з заднього сидіння. Підійшов, спробував пульс. У мами була відірвана рука, велика рана на голові. Обидва транспортні засоби були пошкоджені, особливо «Нива». Поріг «Сітроена» лежав у кюветі, уламки були розкидані по правій стороні. Стукалець був у важкому стані біля водійських дверей «Ниви», йому надавали допомогу. Стукалець ОСОБА_25 стояла трішки збоку, лице, руки були у крові, вона була у шоці, кричала. Обвинуваченого ОСОБА_26 не було, були його пасажири травмована жінка, яка стояла біля задніх правих дверей, і молодий чоловік, який був здоровий і бігав туди-сюди. На місці події були працівники поліції. Він був на місці, доки не приїхав катафалк. Після події обвинувачений до нього не звертався, ніяк нічого не відшкодовував. ОСОБА_27 покарання обвинуваченому просив максимальну. Він робив похорони, обід, бальзамування тощо. Він втратив матір, вимушений був повідомляти батькові, який був після двох інфарктів, про смерть матері, кожен день їздить тудою і йому все нагадує про смерть матері, вважав, що ще мало написав у цивільному позові.

- показах потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що ОСОБА_14 був її єдиним сином. Сама вона очевидицею подій не була. Тоді син приїхав до неї у лікарню, побув і поїхав. На здоров`я син не скаржився, тілесних ушкоджень у нього не було. Пройшло з півгодини, може трішки більше. Їй подзвонила подруга з с. В. П`ятигірка і повідомила про аварію. Вона вбігла до лікарів, попросила не розходитися, бо везуть потерпілих. Вибігла на вулицю, спинила маршрутку, поїхала до травмпункту. По дорозі набрала невістку, яка розповіла, що вони їхали по своїй стороні і обвинувачений прямо у них в`їхав. Коли вбігла, син щось буркнув, вона не зрозуміла, що. Вони чула, як намагалися врятувати сина, як він кричав. У неї обвинувачений забрав найдорожче, їхню з чоловіком опору. У подальшому чоловік не витримав, у нього стався інфаркт і він також помер. Коли сина намагалися врятувати, вона була під реанімацією, вийшла медсестра і казала, що треба аналіз крові обвинуваченого, бо той п`яний, гістологія потім це підтвердить. На її думку, якщо можна було, вона дала б обвинуваченому смертну кару. Зі слів мешканців села обвинуваченого знає, що це вже четверта аварія, у якій він винуватий, але раніше він викручувався.

- показах свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що 31.12.19 після 11 години вони виїхали з с. Гардишівка на Бердичів. Їхали на зеленому «Мерседесі», за кермом був ОСОБА_29 . Він же сидів на передньому пасажирському сидінні. Він також є водієм, слідкував за дорогою. Перед ними їхав «Сітроен» білого кольору, поведінка якого на дорозі була неадекватною, автомобіль займав обидві смуги дороги, не даючи обігнати. Сінько ще сказав, що з такою їздою цей «Сітроен» кудись в`їде. З Гардишівки до Радянського їхали за цим «Сітроеном», рухалися зі швидкістю 100-120 км/год. У Радянському вони обігнали « ОСОБА_30 », потім « ОСОБА_31 », які продовжували їхати за ними. За рухом «Сітроена» він вже не слідкував, не бачив, чи той виїжджав на зустрічну смугу. Місце ДТП знає, там є поворот, який є відкритим, але коли рухатися на великій швидкості у сторону Бердичева, поворот стає закритим. На тому місці по одній смузі руху, роздільна лінія була, але її було погано видно. За метрів 100-150 до місця ДТП вони розминулися з колоною автомобілів, які їхали у бік Гардишівки спочатку їхав жовтий «Рено Кенго», потім синя «Нива» під керуванням односельчанина ОСОБА_32 , з яким він ще привітався, потім автомобіль білого кольору. Всі вони їхали нешвидко, відстань між ним була метрів 30, Нива на зустрічну смугу не виїжджала. Коли вони приїхали у Бердичів, йому подзвонив товариш, якому зателефонувала дружина і повідомила про ДТП. Він поїхав на місце події. Стукальця якраз забирала швидка, той ще намагався щось говорити. Павловська лежала за «Нивою», яка була розвернута на 180°, в бік ОСОБА_21 . Обвинувачений був на місці, він ще надавав тому допомогу. «Сітроен» стояв на смузі руху «Ниви», перпендикулярно. На місці ДТП були уламки, більше на смузі руху «Ниви». Вибоїн на дорозі не було, була яма на обочині, але Стукалець до неї не доїхав. ОСОБА_33 казала, що у них врізалася машина.

- показах свідка ОСОБА_34 , який пояснив, що 31.12.19 у середині дня, десь у обідню світлу пору він виїхав від батьків з с. Гардишівка і рухався додому у бік Бердичева. Їхав на своєму автомобілі «Мерседес Е210» зеленого кольору. Виїхав на головну дорогу, позаду побачив білий «Сітроен». Рухався зі швидкістю 100 км/год, «Сітроен» його піджимав, але не обганяв, рухався з такою ж швидкістю. Їхали так кілометрів 4-5. Опадів не було, дорожнє покриття було засніжене, але вже було виїжджено по колії у кожному з напрямків. По колії можна було їхати безперешкодно, а от виїхати з колії було ризикованим могло б і занести. Білий «Сітроен» він постійно бачив у дзеркало заднього виду, тому бачив, що «Сітроен» їхав лівим колесом по колії зустрічної смуги, а правим колесом по колії їхньої смуги, він же рухався тільки у своїй смузі. Заїхали у село Романівку, він обігнав автомобіль, який і рухався між ним і «Сітроеном», тому на «Сітроен» він вже уваги не звертав. Розминувся з «Нивою», за кермом якої був ОСОБА_20 . «Нива» рухалася нешвидко, у своїй смузі. Очевидцем ДТП він не був. Йому подзвонив знайомий, запитав, чи бачив він ДТП між « ОСОБА_35 » і « ОСОБА_36 », тому він і повернувся, щоб розповісти, що бачив. Приїхав на місце подій хвилин через 15. Були дві швидкі, які забирали потерпілих. «Нива» була у кюветі своєї смуги, «Сітроен» - посередині дороги. Осип уламків була найбільше біля правої обочини смуги руху «Ниви». Обстановку до приїзду поліції не змінював ніхто. І «Нива», і « ОСОБА_30 » мали найбільші пошкодження у передній лівій водійській стороні. На місці події було багато людей. Він розмовляв зі свідком ОСОБА_37 , який сказав, що ДТП не бачив, вийшов на звук, не казав, що « ОСОБА_38 » виїхала на зустрічну смугу.

- показах свідка ОСОБА_39 , який пояснив, що він живе в с. Романівка, його домоволодіння знаходиться на відстані метрів 30 від дороги, на якій сталася ДТП, до нього ближче смуга руху з ОСОБА_21 . Та ділянка дороги дорожніми знаками не регулюється, не пам`ятає, чи була на той час дорожня розмітка. Невелика вибоїна була на самому краєчку проїзної частини, асфальту і обочини, легковий автомобіль легко міг її об`їхати по своїй смузі руху. Події мали місце 31.12.19. Опадів не було, лежав мокрий сніг, але «каші» на дорозі не було. Близько 12-13 години він різав дрова у себе на подвір`ї, почув глухий удар. Вискочив на вулицю через секунд 20-30. На обочині біля нього стояла «Нива», за якою лежала бабушка. Посередині дороги стояв білий джип. Хтось крикнув, щоб дали ножа розрізати. Він підбіг до «Ниви», витягнув водія, з яким залишався до приїзду швидкої. Підбігла потерпіла, яка говорила: «Він їде на нас, на що чоловік відповідав він розвернеться». Швидка їхала дуже довго, поліція приїхала набагато швидше. Автомобілі на місці ДТП не чіпали, обстановку не змінювали. Різноманітні уламки від «Ниви» він знаходив у себе на городі, на місці ДТП концентрація уламків була на смузі руху, ближчій до його домогосподарства. На його думку, ДТП сталося внаслідок виїзду «Сітроена», який значно важчий «Ниви», на зустрічну смугу руху.

- показах свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона живе у АДРЕСА_2 . ЇЇ дім стоїть по стороні вулиці, яка веде у бік міста Бердичева, вікна її будинку до проїзної частини знаходяться метрів може за 80. Число не пам`ятає, це було перед Новим роком. Вночі випав сніжок, але морозу не було, сніг лежав на обочинах, а на дорозі, ніби ні, і колії не було. Вона стояла у вікні, говорила по телефону, їй було добре видно дорогу. Туману, опадів не було. Побачила, як з села у бік міста їхала біла машина, яка їхала по її стороні вулиці, з міста у бік села також їхала машина. Самого ДТП вона не бачила, у подальшому почула сильний удар, одягнулася і побігла на місце. За два будинки від неї, напевно там будинок АДРЕСА_3 , було два автомобілі білий «Сітроен» посередині дороги і «Нива» у кюветі.

- показах свідка ОСОБА_40 , яка пояснила, що вона живе у селі Романівка по вул. Луганській, 36-а. У той час була на кухні. Від вікна кухні до дороги метрів 30-35. Побачила, як по правій смузі дороги з села на місто їхала біла машина. Звернула увагу саме на неї, бо та їхала повільно і ближче до правого краю дороги. Відвернулася до плити, після чого почула удар, це пройшло можливо півтори хвилини. Самого зіткнення не бачила. Виходила на вулицю, позбігалися сусіди, викликали поліцію, швидку. У кюветі на іншій стороні була «Нива», водій якої кричав, щось ніби: «Рятуйте, нас викинуло». З білої машини водій тримався за груди, жінка за ногу. На дорозі є дві ями, але не на смузі руху, а біля неї. Наїждженої колії на снігу на дорозі не було.

- показах свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що 31.12.19 вона їхала від мами з Жеребок на Бердичів. Стояла чекала маршрутку. Десь об 11.20 їхав білий «Сітроен», зупинився її підвезти. За кермом був чоловік постарше, раніше їй незнайомий. Вона сиділа ззаду за переднім пасажирським сидінням, на якому був молодий чоловік. Розмов у машині не було, тільки коли сіла, була розмова, що чоловіки їдуть з ОСОБА_41 , потім не говорили: водій неговіркий, молодий хлопець сидів у телефоні, без звуку. Водій за час руху не змінювався. Їхали нормально, вона на швидкість не дивилася, але щоб швидко не відчувала. Вибоїн не було, дорога відремонтована, їхали по своїй смузі, різких маневрів машина не здійснювала. Опадів не було, як і ожеледиці, тільки там де тінь трохи. Дорожня розмітка була, але вона на неї не звертала уваги. Проїхали кілометрів 30, проїхали заокруглення, вирівнялися, їхали повз ставок. Автомобілів перед ними вона не бачила. Що далі трапилося, не пам`ятає, самого ДТП не пам`ятає, втратила свідомість і прийшла до тями вже у машині, в якій нікого не було. Де саме стояла машина, не може пояснити. Вона сама вийти з машини не могла, підходив молодий чоловік, запитував, як вона. Обвинувачений ходив біля машини, але був важкий, тримався за живіт, груди. Переломів у неї не було, витрати на лікування були незначними рентген, знеболювальні. Претензій до обвинуваченого не має.

- показах свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 31.12.19 він з батьком (обвинуваченим) їхали на своєму повнопривідному автомобілі «Сітроен» з ОСОБА_41 у Бердичів по сімейним справам. Виїхали близько 10 години. Погода була погана слякота, ожеледиця. ПДР не порушували, дорога була без машин, їхали по своїй правій смузі руху. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, спілкувався з друзями, на дорогу відволікався періодично. Батько був за кермом, ззаду була пасажирка. Самого моменту зіткнення не бачив, сидів у телефоні, писав повідомлення. Підняв голову, коли в`їхала машина. У результаті ДТП у нього була лише подряпина. Коли вийшов, їхній «Сітроен» стояв передньою частиною на їхній смузі руху, а задню викинуло на зустрічну, тому він зробив висновок, що ДТП сталося на їхній смузі руху.

- показах свідка ОСОБА_42 , який пояснив, що що загиблий ОСОБА_14 був його рідним дядьком. Він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 . 31.12.19 був у відпустці по сімейним обставинам. Перед обідом йому подзвонила тітка і повідомила, що трапилося ДТП у Райгородку чи Радянському. Він уточнив, де саме, та поїхав на місце, по дорозі розминувся зі швидкими. Коли приїхав на місце, там було скупчення людей, «Нива» дядька стояла лівою стороною на дорозі, правою на обочині, задня у кюветі; «Сітроен» позашляховик посередині дороги; концентрований осип уламків на смузі, де була дядькова «Нива». Дядько лежав на землі, зліва від свого автомобіля. Він підбіг до дядька, той його впізнав, назвав, він запитав, що трапилося, дядько відповів, що інший водій просто їхав йому назустріч по його смузі руху. Дядько тяжко дихав, він вкрив його курткою, потім дядька у лікарню забрала швидка. Тітка поїхала з дядьком, а він залишився на місці ДТП. Погода була похмурою, але без опадів, льоду не було. Ділянка дороги там пряма, без обмежень видимості. Дорожнє покриття на місці ДТП було асфальтобетонним, не слизьким, хоча де-не-де був сніг. Дорога мала по одній смузі руху у кожному з напрямків, розділених переривчастою роздільною лінією, дорожніх знаків там, ніби, немає. На місці події був син обвинуваченого, якась жінка у машині обвинуваченого, медики, люди, дорожні поліцейські, журналісти. Приїхав слідчий з Житомира, оформляли ДТП, обстановку на місці події ніхто не порушував. Через годину-півтори подзвонила тітка і повідомила, що дядька забрали у реанімацію. Дядько з 18 років водив автомобілі, у ДТП раніше не потрапляв. На його думку, та він все знає з чужих слів, обвинувачений тоді, їдучи, обганяв машини по зустрічній смузі руху, ось і тут обганяв, хотів вернутися у свою смугу, але не встиг. Зіткнення відбулося на смузі руху дядька.

- показах свідка ОСОБА_43 , який пояснив, що він був понятим при огляді місця події, другим понятим був водій евакуатора ОСОБА_44 . Коли він приїхав на місце ДТП, була поліція, рідні водія «Сітроена», інші люди. Казали, що «Сітроен» виштовхав «Ниву», було видно, що швидкість була дуже великою, бо удар був дуже сильним. Дорога на місці ДТП була непоганою, вибоїн, ям він не бачив. На обочинах був мокрий сніг, саме ж дорожнє покриття було без снігу, ожеледиці, хоча і мокре. На дорожньому покриті була пунктирна дорожня розмітка. Він брав участь у вимірюванні, тримав рулетку. Слідчий потім зачитував їм протокол вголос, там були достовірні відомості, зауважень ні у кого не було.

- показах свідка ОСОБА_45 , який пояснив, що на час події він працював на евакуаторі, приїхали на місце ДТП після обіду. На обочинах лежав сніг, який розтавав, сама дорога була мокрою. На місці події було дві машини одна на обочині, друга посередині дороги. Постраждалих вже не було, збоку машини лежав накритий труп. Слідчий описав те, що було на місці ДТП, вони ще допомагали заміряти. Пам`ятає, що були уламки на дорозі, гальмівного шляху, розмітки не пам`ятає. На дорожньому покритті ям, вибоїн не було, була вибоїна на правій обочині. По закінченню слідчий їм прочитав протокол, там все було правильно, вони підписали, зауважень ні у кого не було.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а саме :

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.12.17 зі схемою, фототаблицею та компакт-диском до нього, при проведенні якого встановлено місце скоєння злочину, зафіксовано розташування на місці пригоди автомобілів «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та "ВАЗ-21214", р.н. НОМЕР_3 , після пригоди у с. Романівка по вул. Луганській поряд з будинком № 54. Ділянка дороги в районі ДТП пряма в плані, горизонтального профілю, покриття асфальтобетонне, мокре. Проїзна частина розділена на 2 протилежні смуги руху кожна шириною по 2,9 м. В районі ДТП міститься дорожня розмітка 1.5. ПДР, яка поділяє транспортні засоби зустрічних потоків. Праворуч та ліворуч до проїзної частини примикає узбіччя шириною 1,3 метри. Об`єкти, що обмежують оглядовість водія, не виявлені. На місці події зафіксовано розташування трупа ОСОБА_15 , виявлено осипи пластика, скла, частинок лакофарбового покриття, сліди бічного зсуву транспортного засобу ВАЗ 21214 р.н. НОМЕР_5 - в районі смуги руху по напрямку до с. Гардишівка та прилягаючого до нього узбіччя сконцентровано осипи скла та полімерних матеріалів транспортних засобів, а також на прилягаючому узбіччі до смуги руху по напрямку до с. Гардишівка зафіксовано слід бічного зсуву автомобіля ВАЗ-21214, який закінчується безпосередньо перед правим переднім колесом вказаного транспортного засобу. Ні у протоколі, ні на схемі, ні на фототаблиці, ні при перегляді відео огляду місця події не вбачається у безпосередній близькості до місця ДТП наявності будь-якої вибоїни на проїзній частині (т. 1, а.п. 184-201);

-даними листа Житомирського ЦГМ № 23/105/24-2020 від 02.01.20, згідно з яким 31.12.19 у Бердичівському районі станом на 11.00 було малохмарно, вітер західний, середня швидкість 4 м/с, максимальна 9 м/с; температура повітря 4.8°С тепла; відносна вологість повітря 49%; а о 14.00 мінлива хмарність, вітер західний, середня швидкість 4 м/с, максимальна 14 м/с; температура повітря 4.3°С тепла; відносна вологість повітря 53%. Метеорологічна видимість 10 км. У зазначений період опади та інші атмосферні явища не відмічались (т. 1, а.п. 202);

-даними протоколу слідчого експерименту від 25.01.20 зі схемою та фототаблицею до нього, при проведенні якого потерпіла ОСОБА_10 показала на місцевості, де та за яких обставин сталася ДТП за її участі, зокрема як перед подією автомобіль ВАЗ рухався в смузі руху по напрямку сел. Іванопіль Чуднівського району на відстані 0,7 м до розділювальної лінії та на відстані 0,5 м до правого краю проїзної частини; як у момент першого виявлення автомобіля Сітроен останній був на відстані 109 м на протилежній смузі руху на відстані 1,8 м до правого краю проїзної частини та на відстані 2,4 м до лівого краю проїзної частини; як на відстані 69 м в повздовжньому напрямку автомобіль Сітроен виїхав на смугу руху ВАЗ та рухався на відстані 0,7 м від лівого краю проїзної частини по напрямку до м. Бердичева; де розташоване місце зіткнення транспортних засобів - на смузі руху по напрямку до сел. Іванопіль (смуга руху ВАЗ) на відстані 1,9 м до розмітки 1.5 ПДР, 1 м від правого краю проїзної частини та 3,7 м до лівого кута будинку № 54 вулиці Луганської; як з моменту повного виїзду на смугу зустрічного руху Сітроен подолав відстань 42 м, ВАЗ подолав відстань 27 м; як після зміни напрямку руху Сітроеном водій ВАЗ змістив автомобіль праворуч за 18 м до місця зіткнення і рухався таким чином на відстані 1,6 м до лінії 1.5 ПДР (т. 1, а.п. 212-220);

-даними протоколу слідчого експерименту від 12.02.20 зі схемою та фототаблицею до нього, при проведенні якого підозрюваний ОСОБА_7 за участі захисника показав на місцевості, де та за яких обставин сталася ДТП за його участі, зокрема як перед подією автомобіль Сітроен рухався в смузі руху у напрямку м. Бердичева на відстані 0,4 м до розділювальної лінії; як у момент першого виявлення автомобіля ВАЗ останній був на протилежній смузі руху на відстані 1,1 м до розділювальної лінії; як на відстані 29,8 м в повздовжній проекції до автомобіля Сітроен автомобіль ВАЗ почало «носити» по дорозі; як на відстані 11,0 м в повздовжній проекції до автомобіля Сітроен автомобіль ВАЗ виїхав на смугу зустрічного руху; де розташоване місце зіткнення транспортних засобів - на смузі руху по напрямку до м. Бердичева (смуга руху Сітроена) на відстані 0,7 м до розділювальної розмітки та 3,8 м до кута будинку № 54 вулиці Луганської; як після зміни напрямку руху автомобілем ВАЗ останній подолав відстань до зіткнення величиною 6,3 м, а автомобіль Сітроен величиною 5 м (т. 1, а.п. 221-229);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 6 від 06.01.20, згідно з яким у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому V п`ясної кістки, струсу головного мозку, множинних ран обличчя, підшкірних крововиливів на повіках обох очей, на лівій щоці, на правому променево-зап`ястному суглобі, на лівому плечі, на лівому стегні, на правому колінному суглобі з переходом на гомілку та ступню. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді уламкового перелому V п`ясної кістки відноситься до категорії тілесних ушкоджень Середнього ступеня тяжкості, як таке, що викликало тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя. Тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, підшкірних крововиливів та ран відносяться до Легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, вказаних у постанові (31.12.19 під час ДТП). Тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому V п`ясної кістки, струсу головного мозку, підшкірних крововиливів могли бути спричинені від дії тупих твердих предметів, а рани на обличчі від дії гостро-ріжучого предмету (т. 1, а.п. 230-231);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 2 від 18.02.20, згідно з яким смерть ОСОБА_15 , 1946 р.н., настала від травми із залученням декількох ділянок тіла, яка супроводжувалася множинними переломами ребер з пошкодженням легенів, розривом дуги аорти, відкритим переломом обох кісток лівого передпліччя, що визвало гостру крововтрату. При експертизі трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран на чолі, лівому передпліччі, перелому обох кісток лівого передпліччя, перелому грудини між тілом та рукояткою, крововиливу в м`язи грудної клітки, крововиливів в корені легень, в основу серця з наявністю поперечного розриву аорти, крововиливу у вушко серця, крововиливу на м`яких тканинах голови в тім`яній ділянці, в мозочок, перелому 2 ребра зліва по окологрудинній лінії, переломів 2, 3, 4, 5 ребер зліва по передньо- підпахвинній лінії, переломів 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ребер зліва по лопаточній лінії, справа 3, 4, 5 ребер по окологрудинній лінії. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії Тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що спричинили смерть і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх характер та розташування, виникли в результаті удару об частини салону автомобіля при його зіткненні з іншим автомобілем з послідуючим випадінням з автомобіля та удару об ґрунт. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах та в термін, вказані в постанові (тобто 31.12.19 близько 12 год. під час ДТП). При судово-токсикологічній експертизі у крові трупа ОСОБА_15 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти (т. 1, а.п. 232-234);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 1 від 04.02.20, згідно з яким смерть ОСОБА_14 , 1979 р.н., настала від травми із залученням декількох ділянок тіла, яка супроводжувалась закритою тупою травмою грудної клітки, гемотораксом, двобічним переломом ребер, переломом грудини, забоєм легенів та середостіння, розривом печінки, відкритим переломом обох кісток лівої гомілки, розривом лівого куприко-здухвинного з`єднання, що визвало травматичний шок. При судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі, біля зовнішнього кута ока справа, на спинці, кінчику носа, в лівій виличній ділянці, на верхній губі, підшкірного крововиливу на повіках лівого ока, на тильній поверхні правої кисті, рани на підборідді, рани в середній третині лівої гомілки, з якої виглядає кінець перелому великогомілкової кістки, забрюшинної гематоми зліва та справа, перелому грудини та крововиливу в ділянці грудини, крововиливу в м`які тканини грудної клітини справа в проекції 3 - 5-го ребер по передньо-підпахвинній лінії, зліва по середньо-ключичній лінії, перелому ребер справа з 3 по 5 ребра по передньо-підпахвинній лінії, зліва з 6 по 8 ребра по середньо-ключичній лінії, крововиливу в середостіння, забою правої та лівої легені, крововиливу в корені легень, лінійного розриву по діафрагмальній поверхні правої долі печінки, розриву лівого куприко-здухвинного з`єднання з крововиливом в м`язи в місці розриву. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що спричинили смерть і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх характер та розташування, виникли в результаті удару об частини салону автомобіля при його зіткненні з іншим автомобілем. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах та в термін, вказані в постанові (тобто 31.12.19 близько 12 год. під час ДТП). При судово-токсикологічній експертизі у крові трупа ОСОБА_14 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти (т. 1, а.п. 235-237);

-даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи (експертизи технічного стану транспортного засобу) № 11/2-1 від 28.01.20, під час якої встановлено, що на момент огляду, відповідно і до ДТП, робоча гальмова система автомобіля марки CITROEN C-CROSSER, р.н. НОМЕР_6 , знаходилася в технічно працездатному стані. На момент огляду, через аварійні механічні пошкодження, рульове керування наданого на дослідження автомобіля знаходилось в технічно непрацездатному стані, однак в процесі його дослідження не встановлено ознак технічного характеру, які могли б призвести до раптової та повної відмови чи втрати керування автомобілем безпосередньо перед ДТП, отже на момент ДТП рульове керування автомобіля CITROEN C-CROSSER, р.н. НОМЕР_6 , знаходилось в технічно працездатному стані. На момент огляду ходова частина автомобіля CITROEN C-CROSSER, р.н. НОМЕР_6 , знаходилась в технічно непрацездатному стані, однак в процесі її дослідження не виявлені характерні ознаки механічних пошкоджень та технічних несправностей, які могли б привести до раптової і повної відмови її працездатності, а також до втрати керування автомобілем безпосередньо перед ДТП. Виявлені несправності носять суто аварійний характер, тобто виникли внаслідок ДТП. В процесі дослідження технічного стану гальмівної системи, рульового керування і ходової частини автомобіля марки CITROEN C-CROSSER, р.н. НОМЕР_6 , не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходилися в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної події (т. 2, а.п. 1-15);

-даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи (експертизи технічного стану транспортного засобу) № 11/2-2 від 28.01.20, під час якої встановлено, що на момент огляду гальмова система автомобіля ВАЗ-21214, р.н. НОМЕР_5 , знаходилася в технічно непрацездатному стані, однак в процесі її дослідження не виявлені характерні ознаки механічних пошкоджень та технічних несправностей, які могли б привести до раптової і повної відмови її працездатності, а також до втрати керування автомобілем безпосередньо перед ДТП. Виявлені несправності носять суто аварійний характер, тобто виникли внаслідок ДТП. На момент огляду рульове керування автомобіля ВАЗ-21214, р.н. НОМЕР_5 , знаходилось в технічно непрацездатному стані, однак виявлені несправності несуть суто аварійний характер, тобто виникли внаслідок ДТП, отже на момент ДТП рульове керування автомобіля ВАЗ-21214, р.н. НОМЕР_5 , знаходилось в технічно працездатному стані. На момент огляду ходова частина автомобіля ВАЗ-21214, р.н. НОМЕР_5 , знаходилась в технічно непрацездатному стані, однак в процесі її дослідження не виявлені характерні ознаки механічних пошкоджень та технічних несправностей, які могли б привести до раптової і повної відмови її працездатності, а також до втрати керування автомобілем безпосередньо перед ДТП. Виявлені несправності носять суто аварійний характер, тобто виникли внаслідок ДТП. В процесі дослідження технічного стану гальмівної системи, рульового керування і ходової частини автомобіля марки ВАЗ-21214, р.н. НОМЕР_5 , не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходилися в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної події (т. 2, а.п. 17-31);

-даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 11/2-3 від 28.01.20, при проведенні якої встановлено, що при зовнішньому огляді автомобіля ВАЗ 21214, р.н. НОМЕР_5 , визначена наявність слідів і пошкоджень ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в його передній частині і виражені слідами згинів, тертя, вдавлювання металу. При цьому загальний напрямок слідоутворюючої сили, що утворили вищевказані сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру, був спрямований з переду назад відносно повздовжньої вісі автомобіля. Сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру мають єдиний механізм утворення і, виходячи з обставин пригоди, могли утворитися в процесі контакту наданого на дослідження автомобіля з автомобілем Citroen C-Crosser, р/н НОМЕР_1 . При зовнішньому огляді автомобіля Citroen C-Crosser, р/н НОМЕР_1 , визначена наявність слідів і пошкоджень ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в його передній частині і виражені слідами згинів, тертя, вдавлювання металу. При цьому загальний напрямок слідоутворюючої сили, що утворили вищевказані сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру, був спрямований з переду назад відносно повздовжньої вісі автомобіля. Сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру мають єдиний механізм утворення, і, виходячи з обставин пригоди, могли утворитися в процесі контакту наданого на дослідження автомобіля з автомобілем ВАЗ-21214, р/н НОМЕР_3 . Первинний контакт досліджуваних транспортних засобів відбувся між передньою частиною автомобіля Citroen C-Crosser, р/н НОМЕР_1 (кришка капоту, передній бампер, підсилювач переднього бамперу, панель передка, переднє ліве крило), з передньою частиною автомобіля ВАЗ-21214, р/н НОМЕР_3 , (кришка капоту, передній бампер, підсилювач переднього бамперу, панель передка, переднє ліве крило). В момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю автомобілів ВАЗ 21214, р/н НОМЕР_3 , та Citroen C-Crosser, р/н НОМЕР_1 , визначається рівним близько 180±5° при загальному русі транспортних засобів в зустрічному напрямку. З технічної точки зору місце зіткнення автомобіля Citroen C-Crosser, р/н НОМЕР_6 , та автомобіля ВАЗ-21214, р/н НОМЕР_3 , розташоване в межах розташування осипу скла та полімерних уламків ТЗ (позначені на схемі під № 4), більш точно вказати місце зіткнення не представляється можливим в зв`язку з відсутністю характерної слідової інформації, на підставі якої можливо надати категоричний висновок (т. 2, а.п. 33-48);

-даними висновку судово-автотехнічної експертизи № 358/20-25 від 30.01.20, при проведенні якої встановлено, що зупиночний шлях автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_14 в умовах місця даної пригоди складає 34,3...42,3 м. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору водій автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_14 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з моменту виникнення небезпеки для його руху. Технічна можливість у водія ОСОБА_14 уникнути даної ДТП шляхом безпечного маневру (об`їзду) не розглядалась, з причин зазначених в дослідницькій частині висновку (маневр об`їзду, як засіб уникнення ДТП з точки зору автотехніки можна застосовувати виключно для об`їзду нерухомої перешкоди або тоді, коли перешкода рухається у попутному напрямку). В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору водій автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору та згідно наведених тверджень в питанні № 2 в діях водія ОСОБА_14 невідповідностей технічним вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору водій автомобіля «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність технічним вимогам вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України. З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам пунктів 10.1 та 11.3 ПДР України (т. 2, а.п. 50-54);

-даними висновку судової комплексної комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 571/823/20-25/11/2-159 від 17.03.20, при проведенні якої встановлено, що з технічної точки зору місце зіткнення автомобіля «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , знаходилось в районі зафіксованих осипу скла та полімерних матеріалів (поз. № 4 на схемі ДТП), тобто на смузі руху в напрямку до с. Гардишівка, де праве переднє колесо автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , знаходилось на правому узбіччі, на відстані 1,4 м від краю проїзної частини, тобто враховуючи габаритну ширину автомобіля «ВАЗ - 21214» - 1,68 м, можна стверджувати, що автомобіль «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , в момент первинного контакту майже повністю знаходився на правому узбіччі. Взаємне розташування автомобіля «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , в момент їх первинного контакту та розкидання указаних автомобілів після їх зіткнення, враховуючи виявлені в ході огляду місця ДТП 31.12.2019 осип скла і полімерних уламків цих транспортних засобів, розташування відокремлених від них частин, а також слід бічного зсуву переднього правого колеса автомобіля «ВАЗ-21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 . З технічної точки зору покази потерпілої ОСОБА_10 щодо місця зіткнення не суперечать предметно-слідовій інформації, зафіксованій в ході ОМП та схемі до нього. З технічної точки зору покази підозрюваного ОСОБА_7 щодо місця зіткнення є технічно необґрунтованими. З технічної точки зору водій автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_14 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з моменту виникнення небезпеки для його руху. Згідно чинних методичних рекомендацій по проведенню автотехнічних досліджень маневр, як засіб уникнення ДТП, розглядається у випадку об`їзду нерухомої перешкоди або тоді, коли перешкода рухається в попутному напрямку. Застосовувати маневр для відвернення ДТП можна рекомендувати для об`їзду нерухомої перешкоди. Якщо виникає небезпека для руху, то необхідно застосовувати гальмування (згідно першої частини п. 12.3), так як «рухома» перешкода в будь-який момент може змінити напрямок і темп руху, чи зупинитись. У даній дорожній обстановці, з технічної точки зору водій автомобіля «ВАЗ - 21214», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору та згідно наведених тверджень в питанні № 5 в діях водія ОСОБА_14 невідповідностей технічним вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору водій автомобіля «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність технічним вимогам вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України. З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам пунктів 10.1 та 11.3 ПДР України (т. 2, а.п. 56-64). Допитаний в залі суд експерт ОСОБА_46 показав, що всі висновки робилися обома експертами разом і ці висновки були одностайними, всі висновки він підтримує у повному обсязі. Для проведення експертизи їм було надано достатньо інформації, для своїх висновків вони використовували відповідні методичні рекомендації. Було встановлено пошкодження автомобілів, їхню локалізацію, які вказали, що зіткнення відбулося між автомобілями, які рухалися назустріч один одному, встановлено кут у момент зіткнення, автомобілі зіставлялися на штрафмайданчику. У наданих на дослідження матеріалах, зокрема на схемі було зафіксовано розташування осипу скла і полімерних деталей, а також те, що мало найбільше значення (п. 7 схеми) сліди бічного зсуву колеса автомобіля ВАЗ, які утворилися у момент первинного контакту транспортних засобів. Те, що у «Ниви» колесо було вивернуто у ліву сторону, немає ніякого значення для визначення місця, де відбулося зіткнення. Відсутні будь-які методики для визначення куди було повернуто колесо під час ДТП. При транспортуванні, завантажуванні, евакуації це положення могло змінюватися. І взагалі при зіткненні автомобілів навантаження значно перевищує експлуатаційне, тому колесо могло бути вивернутим у будь-яку сторону. Показання ОСОБА_47 досліджувалися і вони є технічно неспроможними. Наявність осипу скла лівої дверки ВАЗа на дорожньому покритті очевидно, що стало наслідком зіткнення з цим автомобілем, чому і як при цьому полетіло скло вікна спрогнозувати неможливо, на місці події є набагато більша концентрація осипу скла і уламків. Коли відбувається зіткнення, то концентрація осипу з`являється у безпосередній близькості від місця зіткнення автомобілів, які рухаються, при цьому цей осип містить сотні, а то і тисячі складових частинок. Після зіткнення автомобілів у цій справі відбулося розкручування автомобілів і при цьому деталі летіли у різні сторони, неможливо спрогнозувати куди саме. Під час експертизи, встановленні місця зіткнення бралися до уваги вага, розміри транспортних засобів. Даних про вибоїну вихідні дані не містили. При визначенні місця зіткнення бралася до уваги вся інформація, зокрема сліди бічного зсуву колеса, концентрація осипу скла та уламків, які прямо вказали на місце зіткнення. Чому немає слідів від інших колес, сказати неможливо, бо існує безліч факторів для цього (зокрема, можливо одна частина була припіднята т.і.), немає методики для визначення чому від одних колес залишаються сліди, від інших ні. По порогу «Сітроена» висновки не робили. Зіткнення транспортних засобів має три стадії: зближення, контакт, відкидання. У момент контакту автомобілів «Сітроен» і «Нива» слід № 7 на схемі почав залишатися правим переднім колесом «Ниви», після контакту автомобілі продовжили рух, але праве переднє колесо відповідно у момент контакту почало залишати за собою слід. У результаті контакту транспортних засобів, які рухаються, виникає концентрований осип між цими транспортними засобами і цей осип знаходиться у безпосередній близькості від місця зіткнення, він ніяк не може бути на значній відстані від місця зіткнення, переміщатися від місця зіткнення. Виявлений на місці події концентрований осип скла та уламків (на схемі під № 4) абсолютно точно ніяк не міг з`явитися після зіткнення на смузі руху автомобіля «Сітроен», оскільки розташований на значній відстані від такої смуги;

-даними копій карт виклику та виїзду швидкої медичної допомоги №№ 2662, 2662А1, 2662А2, 2663, 10 від 31.12.19, відповідно до яких о 12 год. 03 хв. 31.12.19 було прийнято повідомлення про ДТП в с. Романівка на вул. Луганській, 154. Виїзд відбувся до потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_48 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 (т. 2, а.п. 107-116).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «CITROEN C-CROSSER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_12 (т. 2, а.п. 67).

Згідно з результатами токсикологічного дослідження методом ГХ 31.12.19 о 13.15 у ОСОБА_7 було відібрано зразок крові, у зразку етилового алкоголю не виявлено (т. 2, а.п. 77).

Судом також долучено та досліджено докази, які підтверджують інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, встановлюється можливість чи неможливість використання інших доказів, а саме документи (витяг, заяви, копії особистих документів загиблих та потерпілих, довідки, акти, постанови, ухвали - т. 1, а.п. 183, 203, 204-205, 206, 207, 208, 209, 210, 211, 212, т. 2, а.п. 16, 32, 49, 55, 65, 66, 68, 69-70, 71, 72, 73-74, 78, 85-86, 87-88), згідно з якими у проваджені встановлювалися уповноважені особи, проводилися слідчі та процесуальні дії тощо.

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, доводи апеляційної скарги захисника зводяться:

по-перше, до неповноти судового розгляду, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення комплексної комісійної експертизи обставин ДТП;

по-друге, до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що полягає у неправильній фіксації слідової інформації в протоколі огляду місця події та розбіжностей в показаннях свідків;

по- третє, про порушення права на справедливий суд при допиті свідка ОСОБА_16 за відсутності захисника обвинуваченого;

Так, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотань сторони захисту щодо з`ясування обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки питання які були порушені у вказаних клопотаннях були вирішені під час досудового розслідування та в ході судового розгляду у відповідності до ст.350 КПК України.

Зокрема судом першої інстанції досліджено висновок судової інженерно-транспортної експертизи (експертизи технічного стану транспортного засобу) № 11/2-1 від 28.01.20, висновок судової інженерно-транспортної експертизи (експертизи технічного стану транспортного засобу) № 11/2-2 від 28.01.20, висновок судової транспортно-трасологічної експертизи № 11/2-3 від 28.01.20, висновок судово-автотехнічної експертизи № 358/20-25 від 30.01.20 та висновок судової комплексної комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 571/823/20-25/11/2-159 від 17.03.20. Вказаним експертизам суд першої інстанції надав належну оцінку, зазначивши, що з протоколу огляду місця події зі схемою, фототаблицею та відеозаписом до нього чітко зафіксовано слідову інформацію, на яку учасники жодним чином вплинути не могли. Саме з цієї слідової інформації встановлено об`єктивну картину перебігу подій. На місці ДТП, зокрема, зафіксовано і концентрований осип скла та уламків (виключно на смузі руху «Ниви»» і обочині, що до неї прилягає), і слід бічного зсуву правого переднього колеса «Ниви» (на правому узбіччі її смуги руху). Наведені сліди стовідсотково, беззаперечно вказують, що автомобіль «Нива» рухався у своїй смузі руху, під час зіткнення правими колесами був на правій обочині, а автомобіль «Сітроен» відповідно був у зустрічній для себе смузі руху. За будь-якого іншого перебігу подій поява таких слідів у таких місцях є фізично неможливою концентрація осипу відбувається у місці найбільшого прикладання енергії (зіткнення), у той час як окремі деталі, осколки, можуть розлітатися у різних напрямках, у тому числі, внаслідок рикошетів; слід бічного зсуву колеса також виникає саме у момент зіткнення у результаті поперечного зсуву транспортного засобу при екстремальному навантаженні і він взагалі ніяк не міг би виникнути на правій обочині, якщо б зіткнення було на лівій, зустрічній для «Ниві» смузі руху, як вказує обвинувачений і захисник. Ці безсумнівні обставини, у сукупності з іншими (зокрема характеру пошкоджень транспортних засобів) лягли у основу декількох висновків експертів і висновки експертів про механізм і обстановку ДТП є категоричними.

Крім того суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення додаткової експертизи зазначив, що воно було спрямованим перш за все на затягування судового розгляду, і по своїй суті зводилося до оцінки висновків експертів щодо місця зіткнення, а не до перевірки якихось нових обставин, і взагалі не потребувало якихось нових додаткових спеціальних знань, так як і з наявних висновків цілком очевидно, що якщо ДТП сталося на смузі руху обвинуваченого, то він і не винуватий у цій ДТП. Однак об`єктивна слідова інформація нікуди не зникне, а відповідно до неї ДТП беззаперечно сталася на зустрічній для водія ОСОБА_7 смузі руху. Тому вважав недоцільним проведення повторної експертизи.

Висновки зазначених експертиз суд першої інстанції вважав належними відповідно до вимог ст.85 КПК України, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК Україниа доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проте, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання висновків судових інженерно-транспортних експертиз, висновок судової транспортно-трасологічної експертизи, висновок судово-автотехнічної експертизи та висновок судової комплексної комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи недопустимими доказами, оскільки не встановлено порушення зазначених вимог процесуального закону при отриманні вказаних доказів, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині.

Посилання захисника на невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що полягає у неправильній фіксації слідової інформації в протоколі огляду місця події та розбіжностей в показаннях свідків колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як протокол, так і схема підписані всіма учасниками слідчої дії без жодних зауважень та застережень. Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту поняті ОСОБА_43 та ОСОБА_45 підтвердили, що були присутні на місці події при проведенні всіх замірів, знайомилися з протоколом та схемою, що засвідчили своїми підписами тим самим засвідчивши достовірність відображених у протоколі огляду місця події та схемі даних.

Доводи сторони захисту про наявність суттєвих розбіжностей в показаннях свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_40 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки покази вказаних свідків не містять суперечностей з показаннями потерпілої та інших свідків, крім того вказані свідки безпосередніми очевидцями ДТП не були, що слідує із їх показів, а отже, не можуть повідомити розташування транспортних засобів один відносно одного та відносно елементів на дорозі в момент їх контактування.

Крім того, доводи сторони захисту про порушення права на справедливий суд при проведенні допиту свідка ОСОБА_16 , колегія суддів вважажє безпідставними, оскільки при наявності клопотання захисника обвинуваченого про відкладення судового засідання, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти проведення засідання та допиту свідка, що слідує із журналу та відеозапису судового засідання від 30.11.2023. Про відсутність порушення права на справедливий суд свідчить і той факт, що стороною захисту не було ініційовано додатковий (повторний) допит свідка ОСОБА_16 з мотивів невідповідності проведеного допиту за відсутності захисника обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 своєї вини в інкримінованому правопорушення не визнає, з вироком Бердичівського міськрайонного суду не погоджується та вважає, що судом незаконно ухвалено рішення про стягнення витрат на відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Що стосується розміру моральної шкоди, то як убачається з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, його було встановлено з достатнім урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, глибини та тривалості моральних страждань потерпілих, які втратили чоловіка, сина, матір, непоправність такої втрати, що потерпілі пережили та переживають протягом вкрай тривалого проміжку часу душевні страждання, пов`язані з тим, що вони лишилися людей, які були їхньою опорою, при цьому не отримали належної моральної сатисфакції, навіть вибачення з боку обвинуваченого, який жодних заходів для відшкодування не вживав і не вживає.

Таким чином, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції, враховуючи похилий вік обвинуваченого, призначення йому за проханням тих же потерпілих тривалого терміну позбавлення волі, беручи до уваги, що обвинувачений є пенсіонером та не має значного доходу, враховував, що злочин було скоєно з необережності, конкретні обставини кримінального правопорушення та його наслідки, поведінку обвинуваченого та його відношення до скоєного, дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди потеріплим в розмірі 200 000 грн. кожному. Саме такий розмір відшкодування моральної шкоди, на переконання апеляційного суду, є необхідним і достатнім, враховуючи положення, які містяться в п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 грудня 2022 року (справа № 464/4104/20 провадження № 51-3124км22).

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку суду з мотивів, наведених захисником.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального закону, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку суду.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: