Єдиний унікальний номер 205/7751/24
1-кп/205/920/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000522 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000522 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи можливість покарання за вироком суду за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність зазначених ризиків прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та з урахуванням розуміння невідворотності покарання останній може вдатися до дій, спрямованих на переховування від суду, крім того, він знає анкетні дані потерпілої, оскільки остання являється матір`ю його колишньої дружини, а також свідків у кримінальному провадженні, що на думку прокурора обумовлює ризик незаконного впливу на них. Крім того, прокурор обґрунтовує наявність ризик повторного вчинення кримінального правопорушення тим, що злочинні дії обвинуваченого були припиненні і не доведені до кінця не з його волі, що може обумовити бажання обвинуваченого довести свій умисел на умисне вбивство до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою віднесли на розсуд суду.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримала, просила його задовольнити.

Суд, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, а також потерпілого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування.

Враховуючи неможливість до спливу строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається зі змісту поданого прокурором клопотання, останній, посилався на ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та/або суду є доведеним і може бути забезпечений лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, оскільки в ході судового розгляду було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя особи, за який передбачається покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, постійно проживає за межами міста Дніпро, не має стійких соціальних зв`язків.

Також, суд вважає доведеними ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 знайомий з потерпілою ОСОБА_6 , знає адресу її місця постійного проживання, обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення саме за місцем проживання останньої.

Разом цим, суд вважає необґрунтованим та недоведеним зазначений у клопотанні прокурора ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше не судимий та прокурором не було наведено ані обставин, які б вказували на наявність зазначеного ризику, ані надано доказів на його підтвердження. Доводи прокурора щодо можливих намірів ОСОБА_3 довести умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 носять характер припущень і не можуть бути взяти до уваги судом при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24.00 години 17 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_8