Провадження № 1-кп/175/1030/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000595 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, інструктора групи інструкторів Військової частини НОМЕР_1 , маючого професійно-технічну освіту, не одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У не встановлені під час досудового розслідування дату і час, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у місці тимчасової дислокації Військової частини НОМЕР_1 , під час виконання бойових завдань на Покровському напрямку Донецької області, діючи з умислом, спрямованим на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом привласнення знайденого: корпус бойової ручної осколкової гранати і запал до неї, 353 бойових промислових патронів калібру 5,45х39 мм, 1 бойовий промисловий патрон калібру 7,62х39 мм, які переніс до салону автомобіля марки «MAZDA», моделі «6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де зберігав до 10 години 44 хвилин 05 вересня 2024 року, коли на блок-посту № 1601 на автодорозі М-30 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області він був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для перевірки, під час якої того ж дня, у період часу з 13 години 21 хвилини до 13 години 42 хвилини, під час проведення огляду місця події у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: корпус бойової ручної осколкової гранати типу «GHO-1», з маркуванням «GHO-1 RDX», який виготовлений промисловим способом, конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини (гексоген масою 58 грам), відноситься до категорії вибухових речовин, придатний (для використання за призначенням) для виробництва вибуху; запал типу «AF-11», з маркуванням «AF11 2», який виготовлений промисловим способом, є засобом ініціювання вибуху - промислового виготовлення підшивачем «AF-11» для ручних гранат типу «GHO-1», «GHO-2», «GHD-1», «GHD-2», «GHTB», відноситься до категорії бойових припасів, придатний для здійснення вибуху; 353 патрони калібру 5,45х39 мм, які є бойовими припасами, військовими проміжними патронами зразка 1974 року, з кулею зі сталевим осердям, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї (автомати АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручний кулемет РПК-74 їх модифікації), виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; 1 патрон калібру 7,62х39 мм, який є проміжним військовим патроном зразка 1943 року, призначений до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї (автомати АКМ, АКМС та їх модифікації АКС-74У, ручні кулемети РКК, РККС, карабіни СКС та інша зброя відповідного калібру), виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання бойових приписів без передбаченого законом дозволу.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час підготовчого провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 17 березня 2025 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 є учасником бойових дій, військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, протягом проходження військової служби був нагороджений державною нагородою, має постійне місце мешкання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді трьох років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 березня 2025 року, укладену між прокурором Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На період проходження військової служби контроль за поведінкою ОСОБА_5 , який звільнений від відбування покарання з випробуванням, здійснюється військовою частиною, в якій він проходить службу, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: корпус бойової ручної осколкової гранати типу «GHO-1», з маркуванням «GHO-1 RDX», запал типу «AF-11», з маркуванням «AF11 2», 353 патрони калібру 5,45х39 мм, 1 патрон калібру 7,62х39 мм, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з постановою про визнання речовими доказами, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 6212 (шість тисяч двісті дванадцять) гривень 72 копійки.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: