Справа №127/2129/21
Провадження № 1-в/127/1229/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 за вироком Вінницького апеляційного суду від 14.11.2022, на підставі ст. 81 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)»: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 за вироком Вінницького апеляційного суду від 14.11.2022, на підставі ст. 81 КК України.

Вказане клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 строку призначеного покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці за період відбування покарання довів виправлення, фактично, на момент розгляду клопотання ОСОБА_3 залишилось відбувати 5 місяців та 13 днів позбавлення волі, а тому з урахуванням його поведінки під час відбуття покарання він заслуговує на умовно-досткровое звільнення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримала повністю та просила суд задовільнити його, зазначила, що засуджений ОСОБА_3 працевлаштований у майстерні установи, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засудженого, відповідно до характеристики виданою ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» від 13.12.2024, слідує, що ОСОБА_3 характеризується посередньо, але разом з тим, до дисциплінарної відповідальності ні разу не притягувався. Також, засуджений дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, до роботи ставиться сумлінно, добросовісно, бере участь у роботах пов`язаних із благоустрою приміщень та території установи, не конфліктний, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 весь період строку покарання працює на у майстерні установи, має постійні заохочення від установи, вину визнав у повній мірі та стає на шлях виправлення, також, має на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження.

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що адміністрація установи клопотання ОСОБА_3 та його захисника не підтримує та просить відмовити у задоволенні, так як ОСОБА_3 характеризується посередньо, також відповідно до витягу з протоколу № 4 від 20.02.2024 слідує, що комісія відмовила в умовно-достроковому звільнені засудженому, тому що він не довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника, та просив суд задовільнити клопотання, зазначив, що працює у майстерні установи, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, до дисциплінарної відповідальності ні разу не притягувався.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Вінницького апеляційного суду від 14.11.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Вінницького апеляційного суду від 14.11.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній за час відбування покарання в установі за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, 5 разів заохочувався адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Крім того, засуджений ОСОБА_3 на профілактичних обліках не перебуває, виконавчих листів про стягнення боргу в установі не має. За період відбування покарання характеризується посередньо, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, має на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження. До праці та виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, має достатній рівень необхідних навичок.

Також, суд враховує висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_3 , з якого вбачається, що за результатами проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення на засудженого ОСОБА_3 , останній складає середній рівень ризику.

Враховуючи викладене, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, що надійшли до суду та особову справу засудженого ОСОБА_3 , суд вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення, а отже клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 14.11.2022, на підставі ст. 81 КК України задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України, за вироком Вінницького апеляційного суду від 14.11.2022, з невідбутою частиною призначеного покарання 5 місяців та 13 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: