КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/3173/25 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2690/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Коростеня, Житомирської області, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року задоволено частково клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000171 від 07.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Коростеня Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200, 00грн.

У задоволенні клопотання про внесення застави у більшому розмірі - відмовлено.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо такий буде наявний).

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного, визначено строком на 2 місяці, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснено підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснено підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, без врахування всіх обставин, які мають значення для справи, а тому є такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя поверхнево підійшла до оцінки поданих слідчим та прокурором доказів, а тому передчасно констатувала наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину. Ні з клопотання слідчого, ні з доданих до нього матеріалів не випливала наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину, а тому протилежний висновок слідчого судді є безпідставним, завчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Також апелянт вважає, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє належне обґрунтування існування вказаних слідчим ризиків, натомість останні зводяться виключно до надуманих припущень слідчого судді.

Припис ухвали слідчого судді щодо покладення на ОСОБА_7 обов`язку утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні є абсурдним та не має жодного логічного підґрунтя. Виникає запитання, чому особам, які підозрюються у скоєнні одного і того ж злочину і які прагнуть вибудувати єдину стратегію захисту, не можна спілкуватись. Апелянт вважає таке прохання прокурора протиправним, оскільки останнє порушує передбачене статтею 63 Конституції України право кожної особи на захист.

Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_7 є особою пенсійного віку, з 2009 року постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 з дружиною, приймає активну участь у догляді сина дружини, який має захворювання психічного характеру, у зв`язку з чим є інвалідом II групи. Дружина ОСОБА_7 є безробітною, тому всю родину утримує підозрюваний. З моменту збройної агресії РФ проти України в 2014 р. ОСОБА_7 патронував різні військові частини Збройних Сил України, надаючи їм різноманітну матеріальну та фінансову допомогу. Має проблеми зі здоров`ям, а тому потребує постійного лікарського нагляду та вживання ліків.

Доходом підозрюваного наразі є виключно пенсія за віком у розмірі 16 000 грн. Жодних об`єктів нерухомості та транспортних засобів останній не має, про що сторона захисту повідомляла слідчого суддю. З огляду на характеризуючі дані щодо ОСОБА_7 , незрозумілим є посилання слідчого судді на матеріальне становище підозрюваного в якості аргументу щодо застосування застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту та просили їх задовольнити, з наведених в них підстав, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що у провадженні УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000171 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.02.2018, у голови Правління АТ АКБ «АРКАДА» ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на розтрату грошових коштів вкладників Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика».

З метою реалізації цього умислу ОСОБА_7 залучив директора ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» ОСОБА_10 , який, діючи за заздалегідь розробленим планом, від імені очолюваного ним товариства 27.02.2018 уклав з ОСОБА_11 договір купівлі-продажу 50% частки у статутному капіталі ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС» () на суму 102 500 000 гривень, без проведення будь-якої оцінки вартості вказаної частки у статутному капіталі даного товариства.

Крім того, як встановлено досудовим розслідуванням наказом голови Правління АТ АКБ «АРКАДА» ОСОБА_7 від 28.02.2018 № 43-К ОСОБА_10 прийнято на роботу головним інженером зазначеного банку (за сумісництвом) з 02.03.2018.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, з метою здійснення оплати за вищевказаним договором директор ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» ОСОБА_10 звернувся до АТ АКБ «АРКАДА» з листом від 18.04.2018 № 254/04 щодо необхідності отримання з Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» коштів фінансування для розрахунку за придбані ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» корпоративні права ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС». У листі зазначалося, що правочин укладено з метою недопущення ризикових ситуацій у майбутньому.

Надалі, для доведення до кінця злочинного плану 20.04.2018 за результатами проведення засідання Правління АТ АКБ «АРКАДА» під головуванням ОСОБА_7 , розглянуто вищевказаний лист ОСОБА_10 та прийнято рішення щодо перерахування з Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» коштів фінансування для розрахунку за придбані ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» корпоративні права ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС» згідно умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 27.02.2018.

Вищевказане рішення Правління АТ АКБ «АРКАДА» не відповідає положенням Генерального договору № 2 від 19.05.2014, а також вимогам Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» № 978-IV, оскільки останніми визначено, що грошові кошти з Фондів фінансування будівництва спрямовуються виключно на будівництво.

Крім того, згідно меморіальних ордерів № 598 від 26.04.2018 на суму 9 786 193,09 гривень, № 732/4968 від 30.05.2018 на суму 17 251 401,32 гривень, № 833/4968 від 27.06.2018 на суму 27 079 601,78 гривень, № 962/4968 від 31.07.2018 на суму 27 664 891,28 гривень, № 1141/4968 від 31.08.2018 на суму 28 726 042,86 гривень ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» перерахувало на рахунок ОСОБА_11 грошові кошти в загальній сумі 110 508 130,3 гривень, як оплату за договором купівлі-продажу частки .у статутному капіталі ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС».

Додатково встановлено, що ТОВ «НМТ Інвестментс» є афілійованим із ОСОБА_7 , а також що останній до 17.05.2021 обіймав посаду директора цього товариства. Таким чином, афілійоване з ОСОБА_7 підприємство ініціювало процедуру банкрутства ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС» ще до ухвалення Правлінням АТ АКБ «АРКАДА» рішення про перерахування з Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» коштів для розрахунку за придбані ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» корпоративні права ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС».

Відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи ринкова вартість права оренди земельних ділянок загальною площею 176,0426 га, переданих Київською міською радою на праві оренди ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС» станом на 27.02.2018 складала 1 гривню. Враховуючи це, згідно висновку спеціаліста «ринкова вартість 50% частки корпоративних прав ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС» станом на 27.02.2018 становила 1 гривню», а отже розмір збитків, завданих ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» внаслідок цієї угоди, склав 110 508 129,33 гривень, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи

03.03.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

06.03.2025 слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , у розмірі 908 400 грн., що складає 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, які визначено у клопотанні.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави обґрунтована наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного та експертів у кримінальному провадженні.

07.03.2025 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Коростеня Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200, 00грн.

У задоволенні клопотання про внесення застави у більшому розмірі - відмовлено.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо такий буде наявний).

Термін дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного, визначено строком на 2 місяці, тобто в межах строку досудового розслідування.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя на основі наданих матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та у відповідно до ст. 178 КПК України врахував вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також, що підозрюваний вже має запобіжні заходи у вигляді застави та впродовж 4 років не переховувався від органу досудового розслідування; беручи до уваги майновий та сімейний стан підозрюваного, його вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у контексті доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що розмір застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200,00 грн., достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя встановив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: генеральним договором № 2 від 19.05.2014, укладеним між ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» та Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний банк «Аркада»; регламентом фінансування будівництва за рахунок ФФБ «Патріотика» (додаток 2 до Договору); договором купівлі-продажу 50% частки у статутному капіталі ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС» () від 27.02.2018; протоколом № 33 засідання правління АТ АКБ «АРКАДА» від 20.04.2018; меморіальними ордерами № 598 від 26.04.2018 № 732/4968 від 30.05.2018, № 833/4968 від 27.06.2018, № 962/4968 від 31.07.2018, № 1141/4968 від 31.08.2018; ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 по справі 910/2902/18; висновком судової оціночно-земельної експертизи від 04.12.2023 № 38/7; висновком спеціаліста щодо ринкової вартості корпоративних прав ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС»; висновком судової оціночно-земельної експертизи від 14.03.2024 № 57/1-2/24; відомостями про фінансовий стан ТОВ «КОНТАКТБУДСЕРВІС»; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПКкримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadov v. Azerbaijanп. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апеляційних скарг сторони захисту, дійшов правильного висновку про їх наявність, оскільки прокурором доведено, можливість переховуватися від органів досудового розслідування, можливість незаконно впливати на іншого підозрюваного, свідків та експертів у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупністю з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Щодо доводів апелянта, про те, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє належне обґрунтування існування вказаних слідчим ризиків, натомість останні зводяться виключно до надуманих припущень слідчого судді, колегія суддів зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПКУкраїни, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПКУкраїни.

Відтак, з урахуванням даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, характеру вчиненого злочину, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та встановлення її слідчим суддею в ухвалі.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, беручи до уваги обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу, а також, що підозрюваний вже має запобіжні заходи у вигляді застави та впродовж 4 років не переховувався від органу досудового розслідування, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у контексті доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що розмір застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200,00 грн., достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Заставав розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн., на думку колегії суддів, є справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати її завідомо непомірною для ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає, враховуючи, що вінпідозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Твердження апелянта, що слідчий суддя не врахував дані про особупідозрюваного ОСОБА_7 , також не підтвердженні матеріалами провадження, оскільки в ухвалі слідчого судді прямо зазначено, що суддею враховано особу підозрюваного, сімейний та майновий стан, інші дані про його особу.

Колегія суддів також бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою пенсійного віку, з 2009 року постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 з дружиною, приймає активну участь у догляді сина дружини, який має захворювання психічного характеру, у зв`язку з чим є інвалідом II групи, а також те, що дружина ОСОБА_7 є безробітною, тому всю родину утримує підозрюваний. З моменту збройної агресії РФ проти України в 2014 р. ОСОБА_7 патронував різні військові частини Збройних Сил України, надаючи їм різноманітну матеріальну та фінансову допомогу. Має проблеми зі здоров`ям, а тому потребує постійного лікарського нагляду та вживання ліків. Однак дані доводи захисника не невілюють наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні.

Всі інші підстави з яких сторона захисту просить скасувати оскаржувану ухвалу підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК Україниє законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційні скарги з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого суддіПодільського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4