Єдиний унікальний номер 205/463/25
1-в/205/162/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення покарання у відповідність до чинного законодавства у зв`язку із набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 та декриміналізацією вчинених ним діянь.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі.

Прокурор просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Суд, дослідивши доводи заяви, матеріали особової справи засудженого, встановив такі обставини.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд встановив такі обставини.

Вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.08.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, строк покарання ухвалено обчислювати з 07.08.2020.

Вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання із невідбутим покаранням, призначеним вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.08.2020, остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, строк покарання ухвалено обчислювати з 27.05.2020.

За вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він:

-07.11.2019 таємно викрав майно чуже майно загальною вартістю 388,71 грн, що належить ОСОБА_5 (ч.2 ст.185 КК України);

-08.12.2019 таємно викрав майно чуже майно загальною вартістю 284 грн, що належить ТОВ «АТБ-Маркет» (ч.2 ст.185 КК України);

-03.01.2020 заволодів шляхом обману чужим майном загальною вартістю 229 грн 83коп, що належить ОСОБА_6 (ч.2 ст.190 КК України);

-10.01.2020 заволодів шляхом обману чужим майном загальною вартістю 4096 грн 67 коп, що належить ОСОБА_7 ;

-18.02.2020 таємно викрав майно чуже майно загальною вартістю 370 грн, що належить ОСОБА_8 (ч.2 ст.185 КК України);

-21.02.2020 таємно викрав майно чуже майно загальною вартістю 975 грн, що належить ОСОБА_9 (ч.2 ст.185 КК України);

-25.02.2020 таємно викрав майно чуже майно загальною вартістю 619 грн, що належить ОСОБА_5 (ч.2 ст.185 КК України);

-25.02.2020 таємно викрав майно чуже майно загальною вартістю 368 грн 03 коп, що належить ОСОБА_10 (ч.2 ст.185 КК України).

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області ОСОБА_4 від 24.03.2022 умовно-достроково звільнено не відбутий строк - 8 місяців 3 дні.

Вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років і 5 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 11.01.2023.

За вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він:

-у червні 2022 року таємно викрав майно чуже майно загальною вартістю 4496,10 грн, що належить ОСОБА_11 (ч. 4 ст. 185 КК України);

-18.07.2022 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна загальною вартістю 699, 20 грн, що належить ТОВ «ДТЕК Курахівська ТЕС» (ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України);

-15.11.2022 заволодів шляхом обману грошовими коштами в сумі 1250 грн, що належать

-ОСОБА_12 (ч. 2 ст. 190 КК України);

-08.01.2023 заволодів шляхом обману чужим майном загальною вартістю 749,25 грн, що належить ОСОБА_13 (ч. 2 ст. 190 КК України).

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому суд, враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який міститься у постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, виходить із того, що Закон №3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 в розмірі 1921 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 в розмірі 2102 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 в розмірі 2481 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 в розмірі 2684 грн.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК України, у 2019 році становила 1921 грн, у 2020 році становила 2102 грн, 2022 році становила 2481 грн, у 2023 році становила 2684 грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 згідно вироку Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 за епізодом від 07.11.2019 становить 388,71 грн, за епізодом від 08.12.2019 становить 284 грн, за епізодом від 03.01.2020 становить 229 грн. 83коп, за епізодом від 18.02.2020 становить 370 грн, за епізодом від 21.02.2020 становить 975 грн, за епізодом від 25.02.2020 становить 619 грн, за епізодом від 25.02.2020 становить 368 грн 03 коп.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023 за епізодом від 18.07.2022 становить 699,20 грн, за епізодом від 15.11.2022 становить 1250 грн, за епізодом від 08.01.2023 становить 749,25 грн.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна та заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд дійшов висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, суд вважає необхідним з вироку Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 виключити посилання на епізоди від 07.11.2019, 08.12.2019, 03.01.2020, 18.02.2020, 21.02.2020, 25.02.2020, 25.02.2020 як такі, що не є кримінально-караними діяннями.

Також суд вважає необхідним з вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023 виключити посилання на епізоди від 18.07.2022, 15.11.2022, 08.01.2023 як такі, що не є кримінально-караними діяннями.

Окрім того, враховуючи відбуття ОСОБА_4 покарання ( 1 рік та майже 10 місяців позбавлення волі) за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020, яким частково приєднано покарання за вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.08.2020 у вигляді 6 місяців позбавлення волі, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 на теперішній час відбув покарання, призначене вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.08.2020. Отже, суд не розглядає питання звільнення засудження від покарання за вказаним вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 посилання на епізоди від 07.11.2019 за ч.2 ст.185 КК України, 08.12.2019 за ч.2 ст.185 КК України, 03.01.2020 ч.2 ст.190 КК України, 18.02.2020 за ч.2 ст.185 КК України, 21.02.2020 за ч.2 ст.185 КК України, 25.02.2020 ч.2 ст.185 КК України, 25.02.2020 ч.2 ст.185 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 посилання на ч.1 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 за ч.2 ст.190 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.08.2020, і вважати ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Вважати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що відбув покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.09.2020 за ч.2 ст.190 КК України.

Виключити з мотивувальної частини вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023 посилання на епізоди від 18.07.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, від 15.11.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України, 08.01.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України - 3 (трьох) років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023 посилання на ч.1 ст.70 КК України, ч.1 ст.71 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.02.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_14