Провадження № 1-кс/752/1880/25
У Х В А Л А

27 лютого 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання подане заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2024 року за № 0000870 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 332 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах кримінального провадження № 0000870.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 від 30.07.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 19.10.2022, у медичних працівників філії № 5 КНП «КДЦ» Шевченківського району м. Києва, які входили до складу позаштатної постійно діючої військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ВЛК) ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, виник злочинний умисел спрямований на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з метою їх використання іншою особою, що стане підставою для незаконного перетину через державний кордону України під час воєнного стану по завідомо підроблених офіційних документах, а саме: військового квитка з відміткою про виключення з військової служби та довідки військово - лікарської комісії про непридатність до військової служби.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, розробили злочинний план, згідно якого на прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи, отримали дані ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та мав намір перетнути державний кордон України з метою внесення до довідки (додаток № 4 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України 2008 року № 402) завідомо неправдивих відомостей, які стануть підставою для зняття останнього з військового обліку.

Відповідно до розробленого злочинного плану, 07.12.2022 ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) «Про затвердження Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних силах України» та Додатку 1 до наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) «Про затвердження Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних силах України», вчинили службове підроблення довідки № 3435 від 07.12.2022 (додаток № 4 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України 2008 року № 402) військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_9 , лейт. 1983 народження, внісши до неї завідомо недостовірні відомості про те, що 07 грудня 2022 року відносно ОСОБА_9 проведено медичний огляд військово - лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , із встановленням йому діагнозу цукровий діабет 2 тип, важка форма в стадії декомпенсації, лабільний перебіг із схильністю до гіпоглікемії, відповідно до якого особу визнано непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку.

У подальшому, при невстановлених на даний час обставинах, вказану довідку скріплено відтиском печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передано до відділу групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_5 , де при невстановлених на даний час обставинах, у військовий квиток на ім`я ОСОБА_9 внесені дані про його виключення 07.12.2022 з військового обліку, із внесенням даних до системи «Оберіг».

Після чого, при невстановлених обставинах, ОСОБА_9 отримав завірену копію довідки № 3435 від 07.12.2022 (додаток № 4 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України 2008 року № 402) військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 з безпідставно внесеними до неї відомостями про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а також військовий квиток на своє ім`я із внесеними даними про його виключення 07.12.2022 з військового обліку, що також відображено в системі «Оберіг».

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи безпідставність та неправдивість виданої ними довідки № 3435 від 07.12.2022, діючи за попередньою змовою групою осіб, надали засоби, а саме підроблену довідку № 3435 від 07.12.2022, яка стала єдиною підставою виключення особи з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби та усунули перешкоди у вигляді заборони чоловікам призовного віку перетинами державний кордон України в умовах воєнного стану, чим створили усі необхідні умови для незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України в умовах викликаних воєнним станом обмежень.

У подальшому, ОСОБА_9 20.06.2024 о 12 год. 18 хв. завдяки сприянню ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яке виразилось в наданні останніми необхідних для перетину кордону засобів та усуненням перешкод, безперешкодно, незаконно перетнув державний кордон України, надавши в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка» працівникам Державної прикордонної служби України отриману завірену копію довідки № 3435 від 07.12.2022 (додаток № 4 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України 2008 року № 402) військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 та військовий квиток із внесеними даними про його виключення 07.12.2022 з військового обліку.

13.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у службовому підробленні, яке виразилось у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України та у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання засобів та усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, вважає наявними підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запоібжний захід у вигляді тримання під вартою, оскліьки перебуваючи на волі остання може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; може іншим способом перешкоджати повному, всебічному проведенню досудового розслідування, зокрема, зловживаючи своїми процесуальними правами. Застосування ж запобіжного заходу, що покладає на підозрювану додаткові обов`язки і обмеження, виключає таку можливість та надасть змогу забезпечити виконання них підозрюваною.

Під час розгляду клопотання прокурор, який входить до складу групи прокурорів у межах кримінального провадження № 0000870 клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Просив суд врахувати, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді триманя під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Зазначав, що підозра є необґрунтованою, а зазначені стороною обвинувачення ризики нічим не підтверджені. У зв`язку з зазначеним вище просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обгрунтовується, заслухавши пояснення учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000870 від 30.07.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України.

13.02.2025 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України.

За даними протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа № 752/18431/24 про застосування запобіжного заходу у вгляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 26.02.2025 року передана до провадження слідчого судді Голосївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними даними:

протоколом обшуку в приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_2 та військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено: витяг з системи «Оберіг» на ОСОБА_9 ; витяг з книги протоколів ВЛК; особову справу офіцера запасу ОСОБА_9 ; довідку № 3435 від 07.12.2022 (додаток № 4 до наказу 402 МОУ від 2008) про визнання непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку ОСОБА_9 ;

протоколом обшуку в приміщеннях військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 під час якого документів, які підтверджують проходження ОСОБА_9 військово - лікарської комісії виявлено не було, вилучено: витяг з наказу 126 від 24.05.2024, розпорядження 144 від 06.12.2022; склад призовної комісії під час дії воєнного стану; склад районної медичної комісії від 06.12.2022; витяг з наказу № 92 від 21.06.2022; витяг з наказу № 161 від 26.10.2022; положення про військово - лікарську комісію; функціональні обов`язки Голови військово - лікарської комісії;

протоколом обшуку в приміщеннях військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 за результатами якого документів, які підтверджують проходження ОСОБА_9 військово - лікарської комісії виявлено не було;

протоколом обшуку в приміщенні КП «Київський метрополітен», відповідно до якого вилучено інформацію про перебування ОСОБА_9 на лікарняному;

документом: довідкою № 3435 від 07.12.2022 (додаток № 4 до наказу 402 МОУ від 2008) на ім`я ОСОБА_9 , 1983 року народження про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі встановленого діагнозу - цукровий діабет 2 тип, важка форма в стадії декомпенсації, лабільний перебіг із схильністю до гіпоглікемії за підписами в графі голова комісії ОСОБА_7 та секретар ОСОБА_4 ;

висновком почеркознавчої експертизи, відповідно до якого рукописний текст та підписи на довідці № 3435 від 07.12.2022 (додаток № 4 до наказу 402 МОУ від 2008) на ім`я ОСОБА_9 виконані ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 ;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів, вилучених в Національній службі здоров`я України, щодо надання медичної допомоги ОСОБА_9 , під час якої встановлено, що останній звертався для надання медичної допомоги у період з 01.01.2018 по 18.11.2024, лише декілька разів, а саме: 02.11.2021, 15.02.2022, 17.02.2022, 18.11.2022, 10.11.2023, 11.03.2024. Звернення ОСОБА_9 та встановлені йому діагнози, не мають ніякого відношення до цукрового діабету;

документом: повідомлення Державної прикордонної служби України щодо перетину ОСОБА_9 20.06.2024 о 12 год. 18 хв. державного кордону України, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка», під час якого останній надав завірену копію довідки № 3435 від 07.12.2022 (додаток № 4 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України 2008 року № 402) військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 та військовий квиток із внесеними даними про його виключення 07.12.2022 з військового обліку;

витягом з протоколу засідання військово - лікарської комісії Центральної військово - лікарської комісії Збройних Сил України від 07.01.2025 № 4455 про скасування постанови військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 в довідці ВЛК № 3435 від 07.12.2022 про непридатність до військової служби ОСОБА_9 з виключенням з військового обліку;

показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії»).

Слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадженні він не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, він не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення.

Аналіз представлених доказів зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 р.,у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.). Отже на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, враховує і положення, що передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, між тим ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Так, у рішенні Європейського суду з прав людиниу справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться. Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Водночас слідчий судя критично відноситься до ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, оскільки за рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 року тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. У справі «Мамедова проти Росії» ( рішення від 01.06.2006 р.) Суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як вбачається з клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду або не прибувати на виклики слідчого та прокурора з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того ОСОБА_4 може іншим способом перешкоджати повному і всебічному проведенню досудового розслідування, втім відомостей, які б підтверджували заначене, слідчому судді не надано. Отже клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такі способи, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційними меті, яка ставиться до їх застосування.

Отже слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, не знайшов підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Вивченням особи підозрюваної ОСОБА_4 , встановлено, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 , до кримінальної відповідальності не притягувався. Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даний час, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Питання доведеності вини підозрюваної у скоєнні інкримінованого злочину, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження судового розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 29, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

клопотання подане заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2024 року за № 0000870 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 332 КК України, залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 332 КК України, уродженки міста Бровари Київської області, громадянки України, зареєстрованої у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_4 цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора, або суду - цілодобово;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваною ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 та іншими свідками у кримінальному провадженні;

- передати на зберігання відповідними органами Державної влади паспорт (паспорти), що дають право для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 квітня 2025 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1