Провадження №11-сс/801/295/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курилівці Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого мотивовано тим, що СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_8 , проходячи військову службу на посаді водія-електрика відділення навчальних засобів захисту інформації взводу навчальних засобів захисту інформації роти забезпечення спеціальної підготовки батальйону забезпечення навчального процесу Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині «Yanko phone», що розташовується за адресою: м. Вінниця, просп. Космонавтів, буд. 49, помітив, що має відкритий доступ до товарів, що реалізуються магазином, а саме до мобільних телефонів марки «Iphone».

У цей час у солдата ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефона марки «Iphone».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, солдат ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, без відома і всупереч волі власника мобільного телефона та за відсутності сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, із корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном та збагачення за рахунок чужої власності, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та маючи вільний доступ, солдат ОСОБА_8 заволодів мобільним телефоном мобільної марки Iphone моделі 13 Pro ІМЕІ1 НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

У подальшому, солдат ОСОБА_8 , відніс вищевказаний телефон до себе в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та викраденим майном розпорядися на власний розсуд.

Своїми умисними діями солдат ОСОБА_8 , заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди.

У межах даного кримінального провадження 31.03.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та міра покарання, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину та наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, останній на даний час офіційно ніде не працює, тобто не має постійного офіційного джерела доходу, що свідчить, про те, що вчинення майнових злочинів є його єдиним джерелом доходу.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року задоволено клопотання слідчого. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 22:00 год. 28 травня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 28 травня 2025 року.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту (м. Вінниця), де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та/або навчання;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.

Постановлене рішення мотивоване тим, що прокурором прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також те, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та не мотивованою з тих підстав, що слідчим суддею не враховано, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором та слідчим недоведені. Слідчим суддею не враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 . Також прокурором у судовому засіданні не доведено неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, оскільки воно відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як убачається із апеляційної скарги, захисником не оскаржується обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому висунуто підозру, а тому апеляційний суд, керуючись вимогами ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих обставин, які ніким не оспорені, та вважає висновки слідчого судді у цій частині правильними.

Натомість, що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, то всупереч доводам захисника, такі обґрунтовано існують.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Ураховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема факт того, що підозрюваний зник з місця вчинення крадіжки, що на думку апеляційного суду, підсилює ризик переховування. Також апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілого) будь-яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх. Крім того, доведеним є ризик того, що ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на характер та фактичні обставини інкримінованого злочину, зокрема, умисні дії підозрюваного, опосередковано свідчать про можливість вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.

Як вважає апеляційний суд, у даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у цій частині є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Отже, доводи захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд, не знаходить, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, а також встановлені слідчим суддею ризики. Крім того, на думку апеляційного суду, такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому.

Посилання адвоката на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність судимостей, ураховані апеляційним судом, проте такі не свідчать про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а відтак не можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою із визначенням розміру застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, як про це зазначає захисник.

Застава слідчим суддею визначена відповідно до вимог ч.3 ст.183, ч.4 ст.182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу у максимальному розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

На думку апеляційного суду, визначений слідчим суддею розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4