печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Шипмен Сервіс», на бездіяльність слідчого, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог та доводів поданої скарги

До слідчого судді, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ТОВ «Шипмен сервіс», про зобов`язання уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001787 від 25.09.2023, повернути речі, вилучені під час проведення обшуку 02 лютого 2023 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, законному власнику - ТОВ «Шипмен Сервіс» в особі його директора ОСОБА_4 , а саме:

- мобільні телефони марки Xiaomi Redmi 9C у кількості 17 шт;

- мобільні телефони марки Xiaomi Redmi 9А у кількості 8 шт;

- iPad9 у кількості 4 шт;

- ноутбук марки Lenovo Idea pad 520-15KV;

- ноутбук марки HP model RT3290LE;

- ноутбук марки Lenovo Idea pad 100-15iBY;

- жорсткий диск "Seagate" BNS3PH6CW2;

- відеореєстратор Ajhua s/n 680449PA2ADEB9.

В обґрунтування скарги вказано, що це майно було вилучене на підставі ухвали слідчого в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000700 від 26.07.2022, яке вже скероване до суду. З відповіді слідчого стало відомо, що це майно визнано речовим доказом в іншому кримінальному провадженні, а саме № 0001787 від 25.09.2023. Посадові особи ТОВ «Шипмен Сервіс» не мають жодного статусу в цьому кримінальному провадженні. З моменту вилучення майна пройшов тривалий час, що вказує на порушення прав володільця майна в його володінні та користуванні.

Явка сторін

Представник скаржника у судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду скарги.

Слідчий в судове засідання також не прибув, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду скарги.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/2458/23-к від 19.01.2023 частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення обшуку.

На підставі вказаної ухвали, слідчим СГ ГСУ НПУ ОСОБА_6 02 лютого 2023 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, проведено обшук. В ході проведеного обшуку, крім іншого, було вилучено:

- мобільні телефони марки Xiaomi Redmi 9C у кількості 17 шт. (позиція 2 Опису);

- мобільні телефони марки Xiaomi Redmi 9А у кількості 8 шт. (позиція 3 Опису);

- iPad9 у кількості 4 шт. (позиція 4 Опису);

- ноутбук марки Lenovo Idea pad 520-15KV (позиція 5 Опису);

- ноутбук марки HP model RT3290LE (позиція 6 Опису);

- ноутбук марки Lenovo Idea pad 100-15iBY (позиція 7 Опису);

- жорсткий диск "Seagate" BNS3PH6CW2 (позиція 8 Опису).

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_7 від 12.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 вх № 113071 у кримінальному провадженні № 0001787 від 25.09.2023 про повернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку.

Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 167 КПК України встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За правилами п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Мотиви слідчого судді

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Виходячи з матеріалів скарги, встановлено, що майно, а саме: мобільні телефони, комп`ютерна техніка та жорсткий диск, на поверненні якого наполягає володілець, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/2458/23-к від 19.01.2023, на підставі якої працівниками органу досудового розслідування проведено слідчу дію - обшук.

Відтак, вилучене майно не є тимчасово вилученим, а тому до його повернення не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час дослідження даної скарги за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ТОВ «Шипмен Сервіс»обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що в даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ТОВ «Шипмен Сервіс» та, відповідно, існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Також слідчий судді звертає увагу, що особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються певні обов`язки.

Відтак, скаржник, будучи належно повідомленим про розгляд поданої ним скарги, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив суд, клопотання або заяви не надходили.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Аналізуючи викладене вище вбачається, що на час розгляду скарги вимоги, заявлені у скарзі, скаржником не підтримуються.

За сукупності встановлених у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 169-170, 234, 236, 303, 305-307, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8