КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7431/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 22.11.2023 року в рамках кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 22.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 22.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - скасовано.

У іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на письмове повідомлення про підозру від 22.11.2023 року.

Обгрунтовуючи доводи скарги, прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05.11.2024 року позбавлена будь-якого обґрунтування, є незаконною через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 409, ст.ст. 410, 411, 412 КПК України.

Прокурор зазначає, що всупереч наведеним вище вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, слідчим суддею, в обґрунтування скасування письмового повідомлення про підозру безпідставно зазначено, що слідчим порушено порядок здійснення повідомлення про підозру.

Посилається на те, що незважаючи на обґрунтовані доводи прокурора, що підтверджені матеріалами досудового розслідування, щодо належного вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру та ухилення останнього від слідства, слідчим суддею формально зазначено, що слідчим порушено визначений нормами КПК України порядок здійснення повідомлення про підозру.

При цьому, слідчий суддя в оскаржуваному рішенні фактично ухилився від оцінки доводів та доказів, що були надані в судовому засіданні прокурором на користь того, що письмове повідомлення про підозру від 22.11.2023 року ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за формою та змістом, а також за порядком його вручення, повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

На думку скаржника, викладені обґрунтування слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва є упередженими та безпідставними, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та суперечать їм з наступних підстав.

Так, слідчим відділом Деснянського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 23.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, злочинними діями останнього заподіяно шкоду на суму 39 936 000 грн., що становить особливо великий розмір.

Прокурор в судовому засіданні під час розгляду скарги звертав увагу слідчого судді на наявність доказів використання ОСОБА_11 номеру телефону НОМЕР_1 .

Також посилається на те, що органом досудового розслідування належним чином встановлено та підтверджено місце проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки це є місцем його реєстрації в Україні до того ж, право власності на квартиру за вказаною адресою належить його дружині ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор звертає увагу на те, що питання відповідності вимогам КПК України письмового повідомлення про підозру від 22.11.2023 року ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за формою та змістом, а також за порядком його вручення, неодноразово досліджувалось у Київському апеляційному суді.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що 20.12.2023 року, зважаючи на те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 не відоме, останній перебуває за межами України, де переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

Посилається і на те, що, незважаючи на наведені прокурором доводи, досліджені матеріали кримінального провадження, слідчим суддею безпідставно та упереджено задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 , та скасовано письмове повідомлення про підозру від 22.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_14 у судове засідання не прибув.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності підозрюваного, який не прибув в судове засідання.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просив у задоволенні апеляційної скарги прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2024 року відмовити, а ухвалу слідчого судді від Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2024 року - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 22.11.2023 року за наслідком розгляду матеріалів кримінального провадження за №0000102, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 рокуза ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчим було повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

15.10.2024 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_15 , на повідомлення про підозру від 22.11.2023 року в рамках кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якій адвокат просив:

1) скасувати повідомлення про підозру від 22.11.2023 року стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;

2) зобов`язати уповноважених службових осіб Деснянської окружної прокуратури міста Києва невідкладно, але не пізніше ніж протягом 24 годин після набрання законної сили рішенням суду, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про дату скасування повідомлення про підозру від 22.11.2023року стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування доводів скарги, адвокат зазначив, що ОСОБА_9 повідомлення про підозру не було вручено у відповідності до вимог КПК України, а саме: матеріали провадження містять інформацію про те, що слідчий надіслав повідомлення про підозру на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який нібито належить ОСОБА_9 , при цьому матеріали провадження не містять документів, які б підтверджували що особисто ОСОБА_10 користується зазначеним номером телефону.

Крім того, адвокат зазначав, що сторона обвинувачення, будучи достовірно обізнаною про те,що ОСОБА_10 є громадянином Естонії і на момент винесення повідомлення про підозру виїхав за межі України, не здійснювала спроб надсилати повідомлення про підозру в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 22.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 22.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - скасовано.

У іншій частині скарги відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Згідно з положеннями ст. 276 КПК України - повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, зокрема містити наступні відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає підстав для скасування підозри або визнання її необґрунтованою, а тому вивченню слідчим суддею підлягає сукупність наявних доказів, зібраних під час досудового розслідування, які підтверджують ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів також враховує висновки ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у наданих прокурором матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Задовольняючи скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та скасовуючи повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 22.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування допущені процесуальні порушення порядку, передбаченого ст. 8, 9, 42, 276 - 278 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , що у свою чергу тягне за собою скасування такої підозри.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як убачається із матеріалів судового провадження, 22.11.2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та у зв`язку із неможливістю вручити особисто, повідомлення про підозру вручено у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, статті 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою та врученням житлово - експлуатаційній організації за місцем проживання особи.

Також, 22.11.2023 року, у відповідності до вимог ст.ст. 111, 278 КПК України, у спосіб, передбачений КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_9 надіслано поштовим відправленням за місцем реєстрації, в житлово - експлуатаційну організацію за місцем проживання останнього, а також на електронну адресу, мессенджер «WhatsApp» на номер телефону, що використовувався ОСОБА_16 .

В судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що окрім показань потерпілого ОСОБА_17 , показань свідка ОСОБА_18 щодо використання ОСОБА_11 номеру телефону НОМЕР_3 , вказані відомості підтверджуються матеріалами тимчасового доступу до інформації та документів, що містять банківську таємницю, а саме: копіями юридичної справи щодо відкриття рахунку НОМЕР_4 в AT «ЮНЕКС БАНК» на ТОВ «ЛОСТТОЙС МАРІТАЙМ» (6), керівником та власником якого є ОСОБА_10 , де останній при заповненні документів зазначав вказаний номер як контактний.

Вищенаведене підтверджується матеріалами провадження, зокрема додатково долученими прокурором під час апеляційного розгляду поданої ним скарги (а.с. 114-208).

Так, з матеріалів провадження достеменно вбачається, що при відкритті рахунку підприємства ТОВ «ЛОСТТОЙС МАРІТАЙМ» ОСОБА_10 особисто заповнював анкету-заяву, яку засвідчив власним підписом, де вказав особистий номер телефону НОМЕР_3 та пройшов таким чином верифікацію банківською установою при відкритті рахунку.

Також, прокурором доведено, що додаткові підтвердження продовження використання саме ОСОБА_16 номеру телефону НОМЕР_2 містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: 03.04.2024 року на особистий номер ОСОБА_8 , НОМЕР_2 , у мессенджері «WhatsАpp», слідчим надіслані повідомлення, у яких містилися повістки про виклик його до Деснянського УП ГУНП України у м. Києві 08.04.2024; 09.04.2024 та 10.04.2024.

Вказані повідомлення отримані та переглянуті ОСОБА_16 , про що свідчить його відповідь: «будь-ласка, зв`яжіться з моїм юристом» (на англійській мові).

На переконання колегії суддів, з огляду на викладене, помилковим є висновок слідчого судді про те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження того, що номер телефону НОМЕР_3 , на який направлено письмове повідомлення про підозру, використовується саме підозрюваним ОСОБА_16 .

Крім того, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі посилається на відповідь ПрАТ «ВФ Україна» від 16.08.2024 року, де зазначено, що абонентський номер НОМЕР_2 не зареєстрований за ОСОБА_16 , а контракт оформлено на іншу особу.

Однак, вищевказана відповідь не може бути врахована, як беззаперечний доказ того, що ОСОБА_10 не користується абонентським номеромНОМЕР_2 , з огляду на інші наявні в матеріалах провадження докази.

Крім цього, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином встановлено та підтверджено місце проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки це є місцем його реєстрації в Україні, до того ж користувачем даної квартири, в тому числі, єйого дружина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до одержаних в ході досудового розслідування відомостей, ОСОБА_10 здійснив перетин державного кордону України 18.11.2023 року на автомобілі «FIAT» д.н.з. НОМЕР_5 через Польсько-Український кордон, пункт пропуску «Грушів» та, станом на 20.11.2023 року до України не повертався.

При цьому, сам перетин Польсько-Українського кордону не дає підстави вважати, що ОСОБА_10 може перебувати в Республіці Естонія, громадянином якої він є, а також не вказує на його конкретне місцезнаходження.

Колегія суддів, також приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що 20.12.2023 року, зважаючи на те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 не відоме, останній перебуває за межами України, де переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

В подальшому, 18.10.2024 року, на підставі ухвали Київського апеляційного суду у справі №11-сс/824/3521/2024 від 29.08.2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та встановлення строку дії ухвали, щодо ОСОБА_8 скеровано матеріали до Департаменту міжнародного співробітництва Національної поліції України для опрацювання та внесення до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо розшукуваної особи.

За таких обставин, посилання слідчого судді на те, що органу досудового розслідування достовірно відомо, що Стрейманн Ало, є громадянином Естонії, в Україні має тимчасову посвідку на проживання (дана інформація міститься в матеріалах кримінального провадження) та на час винесення повідомлення про підозру перебував за межами України, а тому при врученні повідомлення про підозру орган досудового розслідування мав керуватися нормами ч. 7 ст. 135 КПК України, відповідно до якої повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва, є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження та не заслуговують на увагу колегії суддів.

З вищенаведеного убачається, що органом досудового розслідування у повній мірі виконано вимоги ст.ст. 278, 135 КПК України та вжито заходів для вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру від 22.11.2023 року у спосіб, передбачений ст.ст. 135, 278 КПК України, для вручення повідомлень, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК України свідчить про набуття ним статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000102, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року.

За вищенаведених обставин висновки слідчого судді про недотримання органом досудового розслідування при врученні ОСОБА_9 повідомлення про підозру від 22.11.2023 року вимог КПК України, є помилковими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, яким слідчий суддя при ухваленні оскаржуваного рішення дав неправильну оцінку.

При цьому, колегією суддів встановлено, що відповідно до повідомлення про підозру від 22.11.2023 року ОСОБА_10 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023 року).

Аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Колегія суддів зауважує, що під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У відповідності до змісту ст.368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 22.11.2023 року, які б слугували підставою для його скасування.

За вищенаведених обставин у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року з підстав її незаконності та необґрунтованості та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_19 на повідомлення про підозру від 22.11.2023 року відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки скаржником не доведено, що при складенні та врученні повідомлення про підозру було допущено порушення норм чинного КПК України.

За вищенаведених обставин, зважаючи на наявність передбачених законом підстав для відмови у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 22 листопада 2023 року, доводи, викладені в запереченнях на подану прокурором апеляційну скаргу, в тому числі про відсутність у сторони обвинувачення обґрунтованої підозри, не знайшли свого підтвердження та не є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та її задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 22.11.2023 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Керуючись ст.ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 22 листопада 2023 року, в рамках кримінального провадження № 0000102 від 23.05.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4