Справа № 191/115/25
Провадження № 1-в/191/11/25
У Х В А Л А

іменем України

24 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з власних технічних засобів клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,-

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково.

Представник ДУ «СВК (№94)» та засуджений надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

За даним вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення ним злочину 15.08.2023 року заподіяна майнова шкода ТОВ «РУШ» на суму 338,10 грн..

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2024 року ОСОБА_4 засуджений за :

-ч.2 ст.185 КК України три роки позбавлення волі;

-ч.2 ст.186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст..70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

За даним вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочинів : 04.11.2015 року ( заподіяна майнова шкода ФОП « ОСОБА_5 » на суму 290,12 грн.); 04.11.2015 року ( потерпілому ОСОБА_6 на суму 500,00 грн.); 03.12.2015 року ( ФОП « ОСОБА_7 » на суму 236,25 грн.); 21.02.2018 року ( ТОВ «РУШ» на суму 206,48 грн.).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.07.2024 року вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2024 року змінено в частині призначення покарання.

ОСОБА_4 вважати засудженим за :

-ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст..70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, а також шляхом часткового складання призначених покарань за новим вироком та вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання повністю відбуте ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021 року у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX). Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2015 року складає 1218 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2015 році становить 609 грн. 00 коп. (1218 грн. х 50% = 609 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2015 року складає 1218 грн. 00 коп.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2018 року складає 1762 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2018 році становить 881 грн. 00 коп. (1762 грн. х 50% = 881 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2018 року складає 1762 грн. 00 коп.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2023 році становить 1342 грн. 00 коп. (2684 грн. х 50% = 1342 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Відповідна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21.

У зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_4 злочинів за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року, вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2024 року ( за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України), суд приходить до висновку про наявність законних підстав для його звільнення від призначеного покарання за даними вироками у зв`язку з усуненням караності діяння.

У той же час, ОСОБА_4 не підлягає звільненню на підставі Закону №3886-IX за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2024 року, оскільки за даним вироком останній засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у зв`язку з чим останній має відбувати покарання за даними вироком суду.

Таким чином, клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати положення ч.2 ст.74 КК України до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі..

Застосувати положення ч.2 ст.74 КК України до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 01.05.2024 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.07.2024 року, за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі..

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2024 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.07.2024 року,за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання повністю відбуте ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021 року у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з 15.08.2023 року.

На підставі ч.7 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання період перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 09.12.2015 року по 08.04.2016 року та з 23.02.2018 року по 18.06.2018 року, що складає 236 днів, що дорівнює 79 дням позбавлення волі.

Копію ухвали направити засудженому, начальнику ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1