Справа № 587/1847/25
УХВАЛА
Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 09 травня 2025 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків у вказаному кримінальному провадженні, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 09 травня 2025 року, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд з об`єктивних причин, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу, на цей час не зменшились, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти настанню зазначених ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просила застосувати більш м`який запобіжних захід.
Обвинувачений ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, серед іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, враховуючи, що розгляд справи в межах обраного запобіжного заходу є не можливим, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань, так як вказані особи не допитані судом, вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд виходить з того, що ризики, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на цей час не зменшились і не відпали, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого в силу вимог КПК України, які визначають безальтернативність вказаного запобіжного заходу в кримінальних провадженнях такої категорії.
Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 407 КК України.
У той же час у судовому засіданні прокурором не обґрунтовано неможливість та недоцільність визначення розміру застави у вказаному конкретному випадку щодо ОСОБА_5 , тому суд вважає за можливе визначити розмір застави з урахуванням даних про особу, характер злочину, що інкримінується на цей час, його майновий та сімейний стан, обставини, що зумовили вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку, що розмір альтернативного заходу у виді застави потрібно визначити в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід є дієвим, тому з метою забезпечення вказаних ризиків, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного заходу у виді застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 183, 315, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 червня 2025 року включно.
У разі внесення застави та після звільнення з-під варти, покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
-прибувати до суду по першому виклику;
-не відлучатися з населеного пункту тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 без дозволу суду;
-повідомляти про зміну свого місця проживання, місця служби (роботи) та засобів зв`язку;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и), або інший документ(и), що дає право на виїзд за межі України;
-утриматись від спілкування зі свідками в провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у вказаній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. А після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1