ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1319/25 Справа № 192/1505/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року, якою відмовлено в задоволенні подання установи про звільнення ОСОБА_7 від покарання по закінченню іспитового строку,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_7 .

Мотивуючи постановлене рішення суд виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 в період іспитового строку вчинив 3 адміністративних правопорушення, що у відповідність до положень ст. 166 КВК України є систематичним вчиненням адміністративних правопорушень, що в свою чергу, свідчить про порушення засудженим умов випробування і тому підстав для звільнення засудженого від відбування покарання немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання в.о. начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що іспитовий строк, призначений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2022 року закінчився 09.12.2024, й період іспитового строку засуджений не вчиняв нових кримінальних правопорушень, з`являвся на періодичну реєстрацію вчасно та виконав всі пробаційні програми, що відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України є підставою для звільнення засудженого від призначеного йому покарання. В той же час, на переконання прокурора, суд не надав належної оцінки тому, що хоча засуджений і тричі притягався до адміністративної відповідальності в період іспитового строку, однак уповноважений орган з питань пробації не звернувся до суду з з клопотанням з підстав, визначених ч. 2 ст. 166 КВК України, а вважав за необхідне звільнити засудженого від призначеного покарання по закінченню іспитового строку.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор та засуджений підтримали апеляційну скаргу прокурора, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання центру пробації.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ст. 166 КВК України - систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Так, апеляційним судом встановлено, що вироку ОСОБА_7 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року за ч. 1 ст. 121 КК україни до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи передбачені пробаційною програмою вид якої буде визначений органом пробації.

Мотивуючи подання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання по закінченню строку випробування, в.о. начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України посилався на те, що протягом іспитового строку засуджений кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягався, заходи передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки» виконав, на реєстрацію з`являвся вчасно, тобто виконав покладені на нього вироком суду обов`язки.

Разом з цим, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_7 під час відбування покарання з іспитовим строком тричі притягався до адміністративної відповідальності, з накладенням на нього адміністративних стягненнь, а саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою БАД №891394 від 31 грудня 2023 року; за ч. 4 ст. 126 КУпАП постановою ЕНА №3241349 від 11 жовтня 2024 року та за ч. 5 ст. 126 КУпАП постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28.08.2024 року.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно встановлено, засуджений в період іспитового строку вчинив три адміністративних правопорушення, що у відповідність до положень ст. 166 КВК України є систематичним вчиненням адміністративних правопорушень, що в свою чергу, свідчить про порушення засудженим умов випробування і тому підстав для звільнення засудженого від відбування покарання немає.

Отже, перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновки суду першої інстанції знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, а судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а відтак її слід залишити без задоволення, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 74, 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року, якою відмовлено в задоволенні подання установи про звільнення ОСОБА_7 від покарання по закінченню іспитового строку - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4