Справа № 162/300/25
Провадження № 1-кп/162/83/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.03.2025 року за №0000167 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 4, 24, 67-70 Лісового кодексу України, ст. 5, 12, 38 ЗУ «Про охорону природного навколишнього середовища», п. 1, 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів та п. 1, 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджених постановою КМУ від 23.07.2007 за №761, 19.03.2025 року близько 14 год, перебуваючи у лісовому масиві кварталу №10 Березичівського лісництва Любешівського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що неподалік с. Седлище Камінь-Каширського району Волинської області, умисно, всупереч встановленому порядку заготівлі лісодеревини, незаконно, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, за допомогою бензопили марки «Stihl-230», зрізав до ступеня припинення росту, відокремивши їх повністю від кореня, у 60 виділі 2 сухостійних дерева породи «Сосна» з діаметрами пнів 48 см і 30 см та у 44 виділі 2 сироростучих дерева породи «Сосна» з діаметрами пнів 50 см і 44 см. Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв істотну шкоду державним інтересам в особі Любешівської селищної ради та навколишньому природному середовищу на загальну суму 55938,75 гривень.

У подальшому ОСОБА_5 порізав тією ж бензопилою дані стовбури дерев на частини (20 сортиментів довжиною по 4 м кожен), завантажив їх на чотириколісний причіп марки «2ПТС-4», р.н.з. НОМЕР_1 , та в цей момент був виявлений на місці скоєння незаконної порубки працівниками поліції.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду.

Під час досудового розслідування між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , 27.03.2025 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою підозрюваний ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Сторони погодили, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання у межах санкції ч.1 ст. 246 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілої юридичної особи підтримала позицію прокурора.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Обвинувачений та його захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні також, кожен зокрема, просили укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 та ст.476 КПК України відповідно.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням ст. 66 КК України, є встановленим, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, - не встановлено.

З огляду на вказане, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 246 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у межах санкції ч.1 ст. 246 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

Оскільки суду не надано документів, які б давали законні підстави вважати, що бензопила, яка є знаряддям вчинення злочину, належить іншій особі, а не обвинуваченому, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію.

Керуючись ст. 373, 374, 472, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.03.2025 року між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.03.2025 року за №0000167.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 27.03.2025 року покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24.03.2025 року скасувати.

Речові докази, а саме:

- чотирьохколісний причіп, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- трактор марки «ЮМЗ-6», синьо-жовтого кольору, без реєстраційного номерного знаку, - повернути власнику ОСОБА_8 ;

- 20 (двадцять) круглих сортиментів лісодеревини породи сосна, довжиною по 4 м кожен, загальною кубомасою близько 4,18 куб.м повернути філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України»;

- 4 (чотири) зрізи з пнів дерев породи сосна діаметрами 48 см, 30 см, 50 см, 44 см та 4 (чотири) зрізи із комлевих частин круглих сортиментів дерев породи сосна діаметрами 48 см, 30 см, 50 см та 44 см знищити.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію бензопили марки «Stihl-230» із маркуванням «1123/611А», який знаходиться у камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, та конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Вирок суду першої інстанції якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_9