Справа № 635/1718/25
Провадження № 1-кс/635/559/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №1 Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 08 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про обшук, -

Встановив

11 березня 2025 до Харківського районого суду Харківської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №1 Головного управління національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 08 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в якому дізнавач просить Надати дозвіл дізнавачу СД відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , дізнавачу СД відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , дізнавачу СД відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , дізнавачу СД відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області майору поліції ОСОБА_8 , дізнавачу СД відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_9 та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні згідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 08.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що сектором дізнання відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 08.01.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2025 до ЧЧ ВП № 3 ХРУП № 1 надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що мешканець Харківського району ОСОБА_11 за місцем свого мешкання незаконно зберігає наркотичну речовину.

Крім того досудовим розслідуванням були проведені допити свідків, протоколи допиту яких наявні в додатках клопотання слідчого.

На підставі вищевказаних показів свідків орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_12 за місцем свого мешкання зберігає наркотичні речовини, що відповідає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи викладені обставини, з метою викриття та припинення незаконного зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів ОСОБА_12 в органу досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність провести слідчу (розшукову) дію - обшук за адресою фактичного мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, гаражу, іншої будівлі чи приміщення побутового, господарського та іншого призначення, які знаходяться за вказаною адресою, з метою виявлення та вилучення: наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, прекурсорів та обладнання за допомогою якого їх можуть виготовляти, вживати та зберігати

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наступне:

Дізнавачем СД ВП №3 ХРУП №1 Головного управління національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 внесене клопотання про проведення обшуку, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 08 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно зі ст. 223 КПК України, підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до протоколу допитів свідків, свідки бачили, що особа, у якої планується провести обшук, вжила канабіс у їх присутності. Вживання наркотичних засобів не є кримінально караним вчинком, а тому нема підстав вносити відомості до ЄРДР.

Згідно з клопотанням дізнавача, він просить дозволити обшук у будинку та всіх надвірних будівлях, у гаражі, на присадибній ділянці. Відтак, дізнавач не має точних відомостей про те, де знаходяться наркотичні засоби.

Щодо схилення до вживання наркотичного засобу, суд звертає увагу, що ця дія є окремим кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 315 КК України але відомості про таке правопорушення не внесені до ЄРДР.

З огляду на наведене, суд не бачить підстав для внесення відомостей до ЄРДР та проведення будь-яких слідчих дій.

Слідчий суддя зазначає, що пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України є завданням оперативно-розшукової діяльності згідно із Законом «Про оперативно-розшукову діяльність».

Суд не розуміє, як можна вносити до ЄРДР відомості про незаконний обіг наркотичних засобів і тільки після початку досудового слідства, встановлювати, чи дійсно мало місце кримінальне правопорушення. Така практика суперечить частині 1 ст. 214 КПК.

Відповідно до статті 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Дізнавач у судовому засіданні наполягав на тому, що проведення обшуку необхідне у інтересах суспільства, оскільки буде сприяти зменшенню вживання наркотичних засобів. З цього приводу слідчий суддя зазначає, що, насамперед, в інтересах суспільства є дотримання та забезпечення гарантій прав людини, яке полягає в даному випадку, у тому щоб на досудовому слідстві всі оперативні та слідчі дії проводилися в рамках закону та забезпечували кожній особі належне поводження відповідно до статусу у кримінальному провадженні. Гарантоване статтею 8 Конвенції право не може бути ілюзорним або декларативним. Втручання в приватне або сімейне життя шляхом проведення обшуку має ґрунтуватися на законі, суспільному інтересі та дотриманні балансу між цим інтересом та інтересом приватної особи. Слідчий суддя зазначає, що у даному випадку суспільний інтерес полягає не у проведенні обшуку за будь-яку ціну, а у ретельній перевірці слідчим суддею підстав для проведення цього обшуку. Недоторканість приватного життя не може долатися лише на підставі показів трьох свідків з чужих слів, які до того ж не можуть бути перевірені та не підтверджуються іншими доказами. Проведення обшуку за таких обставин зробило б право на недоторканість сімейного та приватного життя декларативним, а втручання легким, не обмежуваним та свавільним.

Відповідно до ст.. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з частиною 3 статті 95 КПК України свідок зобов`язаний давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду, а експерт - слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку. У судовому засіданні дізнавач не зміг пояснити причини неявки свідків у судове засідання для допиту слідчіим суддею та перевірки їх показів за правилами безпосереднього з`ясування обставин справи.

Дослідивши протоколи допитів свідків, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вони є показаннями з чужих слів. Всі три свідки пояснили, що ОСОБА_12 вживав речовину, яку ж власними висловлюваннями назвав наркотичним засобом. Жодного, хоча б мінімального підтвердження тому, що речовина дійсно була канабісом, окрім слів ОСОБА_12 , слідчому судді не надано.

Щодо практики Європейського суду з прав людини щодо визнання показання із чужих слів допустим доказом, то неодноразово зазначений Суд звертав увагу на те, що показання із чужих слів не можуть бути вирішальними та єдиними під час винесення судового рішення, а мають бути підтверджені іншими допустимими доказами.

Зокрема, якщо показання з чужих слів є єдиним або вирішальним доказом проти особи, визнання їх доказом не призведе автоматично до порушення статті 6 § 1. У той же час, якщо рішення ґрунтується виключно або вирішально на показаннях відсутніх свідків, Суд повинен піддати провадження найретельнішому дослідженню. Через небезпеку прийняття таких доказів це стане дуже важливим чинником для врівноваження чаші терезів і таким, що вимагатиме достатніх врівноважуючих факторів, у тому числі наявності сильних процедурних гарантій. Питання в кожному випадку полягає в тому, чи існують достатні врівноважувальні фактори, включаючи заходи, які дозволяють чесно та належно оцінити надійність цих доказів. Це дозволило б заснувати дозвіл на обшук на таких доказах, лише якщо вони є достатньо надійними з огляду на їх важливість для справи.

Слідчий суддя констатує, що жодного іншого доказу, окрім показань трьох свідків з чужих слів, не надано.

У відповідності до ч. 6 ст. 97 КПК України показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

Виходячи із цього суд позбавлений можливості надати їм оцінку наступним критеріям: чи був ключовим свідок, якого не вдалося допитати, і яка роль його показань у справі, з яких причин було неможливо допитати свідка, чи буде законним та обґрунтованим рішення без цього доказу, наскільки цей доказ достовірний та узгоджується з іншими.

Слідчий суддя на підставі досліджених доказів робить висновок про те, що роль показань свідків визначальна, їх роль полягає у виправданні проведення обшуку але їх роль для ухвалення можливого вироку у майбутньому повністю відсутня, узгодити їх показання немає з чим.

Під час прийняття рішення про дозвіл на обшук слідчий суддя зобов`язаний обережно підійти до неперевірених свідчень відсутніх свідків, беручи до уваги той факт, що такі докази мають меншу вагу.

Із протоколів допитів свідків вбачається невідповідність у їх показаннях. Ця невідповідність полягає у тому, що усі троє наголошують на дружніх стосунках з ОСОБА_12 , що вибігає із його гостинності та розпиванні спиртного. Водночас, свідчення про вживання наркотичного засобу, добровільно надане ними поліції, не узгоджується із дружбою, а відтак викликають недовіру у їх достовірності. Слідчий суддя був позбавлений можливості спостерігати за поведінкою допитуваних свідків у судовому засіданні та скласти власне враження про їх благонадійність.

Отже, на підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про те, що надання дозволу на обшук на підставі протоколів допиту свідків, які надали свідчення з чужих слів, за відсутності інших доказів та самих свідків, буде втручанням у конвенційне право особи, не заснованим на законі, не в інтересах суспільства та без дотримання балансу, а у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Слідчий суддя повторює, що проведення обшуку є втручанням у конвенційне право особи. Таке втручання має бути передбачене законодавством, переслідувати легітимну мету та відповідати принципу пропорційності суспільного інтересу межі втручання.

Рішення про обшук із загальним формулюванням, яке не надає інформації про розслідування або про предмети, що мають бути вилучені, не може забезпечити справедливу рівновагу між правами сторін, з огляду на широкі повноваження, які воно надає слідчим.

З огляду на наведене, суд позбавлений можливості забезпечити справедливу рівновагу між правами сторін. Більш того, суд не бачить зв`язку між особою, яка нібито вживала наркотичні засоби та необхідністю проводити обшук оскільки наркотичні засоби вже спожиті із середини січня та існує лише припущення, що вони зберігаються у помешканні, де планується обшук.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи, в частині, зазначеній нижче, мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуванних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі та документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Частиною 3 ст. 234 КПК України встановлений перелік відомостей, які повинні міститися у клопотанні слідчого про проведення обшуку, до яких зокрема відноситься: підстави для обшуку та обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, органом досудового розслідування не доведено наявність підстав для проведення обшуку, передбачених ч.3 ст. 233 та ч.3 ст.234 КПК України, зокрема, що така необхідність була викликана внаслідок врятування життя людей та майна чи безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Дізнавачем також не доведено, що потреби досудового розслідування у даному випадку виправдовують втручання у право недоторканності володіння особи, яке передбачене Коституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення клопотання слідчого про обшук слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. ст. ,214,223,233, 234 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №1 Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 08.01. 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про обшук - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1