ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/357/25 Справа № 191/3519/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000291 від 22 червня 2022 року, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника адвоката ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Таджицькій PCP СРСР, громадянка Республіки Таджикистан, нємки, без реєстрації місця проживання, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 21.06.2022 року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем фактичного мешкання, у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_11 , спільно вживала алкогольні напої.

У той же день, приблизно у період часу з 18:30 до 19:40, між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на ґрунті вживання спиртних напоїв виник конфлікт, в ході якого обидва почали словесно ображати один одного та штовхатися. Під час сварки у ОСОБА_7 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_11 , тобто на умисне протиправне заподіяння йому смерті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , знаходячись разом із потерпілим у коридорі зазначеного будинку, нанесла останньому один удар в область шиї кухонним ножем, який взяла на підвіконні та тримала у лівій руці. Від отриманого удару ОСОБА_11 помер на місці події.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження:

- колото-різану рану передньої поверхні шиї, проникаючу у праву плевральну порожнину, з пошкодженням правої внутрішньої яремної вени та правої легені, яка утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), садно передньої поверхні шиї, яке утворилось прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могло бути вістря ножа та, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості як небезпечні для життя;

- різану рану 4-го пальця правої кисті, яка утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії предмету, що мав ріжучі властивості та, стосовно до живих осіб, має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я, яка потребує для свого загоєння у живих осіб термін понад 6, але не більше 21 доби;

- синець 4-го пальця правої кисті, садно верхньої повіки лівого ока, що утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів та стосовно до живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня.

Причиною смерті ОСОБА_11 стало колото-різане поранення шиї з пошкодженням яремної вени та правої легені, що супроводжувалось кровотечою у плевральну порожнину, розвитком геморагічного шоку.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченої просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Захисник вважає, що суд не надав належної оцінки показанням обвинуваченої, яка вказала на відсутність умислу на вчинення вбивства, а також не врахував пояснень свідків, які фактично засвідчили можливість вчинення обвинуваченою злочину у стані сильного душевного хвилювання або при перевищенні меж необхідної оборони. На переконання захисника, дії обвинуваченої належить кваліфікувати за ст. 116 або ст. 118 КК України, про що вона вказувала під час судового розгляду, однак суд ці доводи не перевірив та докази захисту відхилив, внаслідок чого дійшов безпідставного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 12 років позбавлення волі.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину та її особі, внаслідок м`якості. Прокурор вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачена свою вину не визнала, щиро не розкаялась, а протягом судового розгляду змінювала свої показання, що стало підставою для проведення додаткових процесуальних дій. Разом із цим, суд повною мірою не врахував, що обвинувачена вчинила особливо тяжкий злочин, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, вкрай негативно характеризується за місцем проживання, тривалий час не працює, систематично та тривалий час зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний та аморальний спосіб життя. На переконання прокурора, наведені обставини у сукупності свідчать про неможливість виправлення обвинуваченої протягом визначеного судом строку позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким перекваліфікувати її дії на ч. 1 ст. 118 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, окрім доводів, аналогічних за змістом тим, що наведені в апеляційній скарзі захисником, обвинувачена вказує на відсутність 25.06.2024 у судовому засіданні прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за встановлених судом обставин відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.

Так, вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями обвинуваченої ОСОБА_7 , яка хоча і визнала свою вину проте не заперечувала факт конфлікту з обвинуваченим, в ході якого останньому було спричинено ножове поранення;

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 - сестри потерпілого, яка вказала на те, що дізналась від ОСОБА_12 про перебування працівників поліції біля будинку брата, після чого приїхала на місце вчинення злочину з донькою та зятем. Окрім цього, їй відомо про загрози її брату з боку ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 - двоюрідної сестри потерпілого, яка вказала на те, що дізналась про вбивство брата від племінниці. Окрім цього, раніше вона була свідком агресивної поведінки ОСОБА_7 , а від брата їй відомо про наявність конфліктів між ним та обвинуваченою, в ході яких остання вже спричиняла йому тілесні ушкодження;

- показаннями свідка ОСОБА_14 - матері обвинуваченої, яка вказала на те, що про злочин дізналась від працівників поліції, а також повідомила, що їй відомо про наявність конфліктних відносин між обвинуваченою та потерпілим;

- показаннями свідка ОСОБА_15 - племінниці потерпілого, яка вказала на те, що дізналась про вбивство дядька від матері, бачила останнього померлим у будинку, а також зауважила, що від дядька їй відомо про агресивну поведінку обвинуваченої у стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_16 - сестри обвинуваченої, яка вказала на те, що дізналась про смерть потерпілого від працівників поліції, а також повідомила, що їй відомо про наявність конфліктних відносин між обвинуваченою та потерпілим;

- показаннями свідка ОСОБА_17 - сусіда потерпілого, який вказав на те, 21.06.2022 бачив біля двору ОСОБА_7 , яка повідомила про смерть потерпілого. Поруч з ОСОБА_7 стояла його жінка - ОСОБА_18 . На ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не було, а вона була у стані алкогольного сп`яніння та просила їх викликати швидку допомогу. Окрім цього, свідок повідомив про конфлікти між обвинуваченою та потерпілим, які мали місце після вживання алкогольних напоїв;

- показаннями свідка ОСОБА_18 - сусідки потерпілого, яка вказала на те, що 21.06.2022 приблизно о 19.00 годині до неї додому прийшла ОСОБА_7 з проханням викликати швидку допомогу. Остання повідомила про смерть потерпілого;

- показаннями експерта ОСОБА_19 , який вказав на те, що ним складався висновок з урахуванням показань обвинуваченої, які вона надала в ході додаткового слідчого експерименту згідно ухвали суду та відтворила свої дії по відношенню до ОСОБА_11 , тобто вона показувала яким саме чином вона тримала у руці ніж. Враховуючи глибину та напрямок ранового каналу, який був виявлений на трупі ОСОБА_11 в ході проведення першої судово-медичної експертизи, то при тому механізмі як показала на додатковому слідчому експерименті обвинувачена, а саме, що вона тримала ніж таким чином, що його лезо було розташоване знизу до верху, такі тілесні ушкодження його шиї неможливі;

- показаннями свідка ОСОБА_12 - сусіда потерпілого, наданими в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, який вказав на те, що між обвинуваченою та потерпілим виникали конфлікти після вживання алкогольних напоїв. 21.06.2022 ОСОБА_7 прийшла в збудженому стані, кричала, що вбила ОСОБА_11 та просила телефон щоб викликати швидку. Зважаючи на те, що вона раніше постійно скасовувала виклики, побоюючись штрафу, телефон він не дав, тому вона пішла до інших сусідів (т. 4 а. с. 199 203);

- показаннями свідка ОСОБА_20 , наданими в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, який вказав на те, що 21.06.2022 ОСОБА_7 вживала алкогольні напої у його присутності, після його він відвід її додому. Також йому відомо, що після вживання алкогольних напоїв обвинувачена була агресивна, між нею та потерпілими відбувались конфлікти. Про злочин він дізнався від працівників поліції (т. 4 а. с. 205 209);

- показаннями свідка ОСОБА_21 - односельчанина потерпілого, наданими в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, який вказав на те, що після вживання алкогольних напоїв обвинувачена була агресивна, між нею та потерпілими відбувались конфлікти. Про злочин він дізнався від працівників поліції (т. 4 а. с. 211 215);

- протоколом огляду місця події від 21.06.2022, яким зафіксовано огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на порозі житлового будинку виявлено тіло чоловіка в лежачому горизонтальному положенні на спині. На його шиї виявлено колото-різану рану із слідами РБК. Праворуч від входу на підвіконнику виявлено предмет ззовні схожий на ніж з рукояткою чорного кольору довжиною 11 см та з лезом довжиною 7, 5 см, на якому виявлені сліди РБК (т. 3 а. с. 14 27);

- лікарським свідоцтвом про смерть № 2964 ОСОБА_11 , згідно з яким у останнього наявні тілесні ушкодження, що призвели до смерті: недокрів`я внутрішніх органів, травма внутрішньої яремної вени, колото-різана рана шиї з пошкодженням судин шиї (т. 3 а. с. 38 39);

- висновком судово-медичної експертизи № 2964, згідно з яким при експертизі трупа виявлено: колото-різана рана передньої поверхні шиї, проникаюча у праву плевральну порожнину з пошкодженням правої внутрішньої яремної вени та правої легені, садно передньої поверхні шиї; різана рана та синець 4-го пальця правої кисті, садно верхньої повіки лівого ока; у правій плевральній порожнині 500 мл рідкої та 400 см3 згортків крові, нерівномірне кровонаповнення досліджених внутрішніх органів, речовини головного мозку, з лейкостазами в печінці, гемосепарацією у деяких судинах легень, нирки, проявами артеріолоспазму у міокарді, клітини Краєвського у печінці. Смерть його настала від колото-різаного поранення шиї з пошкодженням яремної вени та правої легені, що супроводжувалось кровотечею у плевральну порожнину, розвитком геморагічного шоку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа. Ступінь розвитку ранніх трупних явищ під час огляду трупу на місці його виявлення, а саме: «…Шкірні покриви теплі на спині та прохолодні на інших ділянках тіла. Трупне заклякання добре виражене у м`язах нижньої щелепи та шиї, слабко виражене у м`язах верхніх кінцівок та відсутнє в м`язах нижніх кінцівок. 21.06.2022 року о 23.00 г температура навколишнього середовища становить (+24,0 град. С). При вимірюванні ректальної температури електронним термометром марки VT-1 в прямій кишці на глибині 10 см температура становить (+34, 8 град. С). Трупні плями блідо-синюшно-фіолетового кольору, острівчаті, розташовані по задній поверхні тулуба та кінцівок. При неодноразовому дозованому натисканні на них пружинним динамометром із зусиллям 2 кг на 1 см2 по 3 сек. зникають та відновлюють своє забарвлення через 35 60 сек. (23 г. 15 хв. 21.06.2022 року). Ознаки гниття не виражені. 21.06.2022 року температура навколишнього середовища становить +24 град. С 23:50. Температура в прямій кишці становить +34,1 град. С…» свідчить про те, що смерть ОСОБА_11 настала приблизно за 3-5 годин до моменту огляду трупу на місці його виявлення. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,99‰ у крові, 3, 65‰ у сечі. Вказана концентрація етилового спирту стосовно живих осіб відповідає алкогольному сп`янінню сильного ступеню. Виявлені при дослідженні його трупу: колото-різану рану передньої поверхні шиї, проникаючу у праву плевральну порожнину, з пошкодженням правої внутрішньої яремної вени та правої легені, яка утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), садно передньої поверхні шиї, яке утворилось прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могло бути вістря ножа та, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості як небезпечні для життя; різану рану 4-го пальця правої кисті, яка утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії предмету, що мав ріжучі властивості та, стосовно до живих осіб, має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я, яка потребує для свого загоєння у живих осіб термін понад 6, але не більше 21 доби; синець 4-го пальця правої кисті, садно верхньої повіки лівого ока, що утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів та стосовно до живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня. Причиною смерті ОСОБА_11 стало колото-різане поранення шиї з пошкодженням яремної вени та правої легені, що супроводжувалось кровотечою у плевральну порожнину, розвитком геморагічного шоку (т. 3 а. с. 45 48);

- оглянутим в судовому засіданні DVD диском, на якому зафіксований аудіо запис вхідного дзвінку на лінію «103», а саме, заявниця повідомила, що прийшла до неї сусідка ОСОБА_22 та повідомила, що у її співмешканця різані рани, що він холодний та мертвий, та вказала адресу: АДРЕСА_1 . Прізвище її співмешканця ОСОБА_11 (т. 3 а. с. 188);

- протоколом огляду від 27.06.2022, яким зафіксовано огляд речей з трупу ОСОБА_11 , виданих добровільно співробітником моргу (т. 3 а. с. 204 206);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2022 за участю ОСОБА_7 , який зафіксовано на DVD диску, згідно з яким остання пояснила та показала, що 21.06.2022 у вечірній час, точніше вказати не може, разом із своїм співмешканцем ОСОБА_11 перебувала за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , де між ними виник конфлікт на грунті побуту та ревнощів, який розпочався в спальній кімнаті. В ході якого ОСОБА_11 наніс їй один удар правою рукою по обличчю в район щоки, після чого він вийшов до іншої кімнати, а саме, до коридору, а вона вийшла вслід за ним та між ними продовжився конфлікт. В ході конфлікту вона обома руками штовхнула його в область грудної клітини у верхню її частину, внаслідок чого він похитнувся назад та вдарився об двері комори спиною. Після цього він схопив її лівою рукою за волосся позаду в районі шиї та почав тягнути до долу, нахиливши її під кутом близько 60°. В цей момент вона напомацки лівою рукою на підвіконні поблизу вхідних дверей будинку намацала ніж та притулила його до шиї ОСОБА_11 , прохаючи його при цьому відпустити її. Але він, не реагуючи на її прохання, продовжив тягнути її лівою рукою за волосся в бік долу, збільшуючи натиск, внаслідок чого вона нахилившись ще більше під кутом близько 80° у зв`язку з чим її ліва рука піднялась вище і лезо ножа встромилось в його шию, а саме, в горло. Після цього вона кинула ніж та підхопила його та поклала на підлогу. Відчинивши двері побігла кликати на допомогу. Удару ножем навмисно вона не наносила (т. 3 а. с. 210 214);

- висновком судово-медичної експертизи № 2964/1454-Е, згідно якого при експертизі трупа виявлено: колото-різана рана передньої поверхні шиї, проникаюча у праву плевральну порожнину, з пошкодженням правої внутрішньої яремної вени та правої легені, садно передньої поверхні шиї; різана рана та синець 4 пальця правої кисті, садно верхньої повіки лівого ока; у правій плевральній порожнині 500 мл рідкої та 400 см.куб. згортків крові, нерівномірне кровонаповнення досліджених внутрішніх органів, речовини головного мозку, з лейкостазами в печінці, гемосепарацією у деяких судинах легень, нирки, проявами артеріолоспазму у міокарді, клітини Краєвського у печінці. Смерть його настала від колото-різаного поранення шиї з пошкодженням яремної вени та правої легені, що супроводжувалось кровотечею у плевральну порожнину, розвитком геморагічного шоку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа. Ступінь розвитку ранніх трупних явищ під час огляду трупу на місці його виявлення, а саме: «... Шкірні покриви теплі на спині та прохолодні на інших ділянках тіла, заклякання добре виражене у м`язах нижньої щелепи та шиї, слабко виражене у м`язах верхніх кінцівок та відсутнє в м`язах нижніх кінцівок. 21.06.2022 о 23.00 температура навколишнього середовища становить (+24,0 град С). При вимірюванні ректальної температури електронним термометром марки VТ - 1, в прямій кишці на глибині 10 см температура становить + 34,8 град С. Трупні плями блідо-синюшно-фіолетового кольору, острівчаті, розташовані по задній поверхні тулуба та кінцівок. При неодноразовому дозованому натисканні на них пружинним динамометром із зусиллям 2 кг на 1 см2 по 3 сек. зникають та відновлюють своє забарвлення через 35-60 сек. (23:15 21.06.22). Ознаки гниття не виражені. 21.06.22 температура навколишнього середовища становить + 24 град. С 23:50. Температура в прямій кишці становить + 34,1 град С....» свідчить про те, що смерть ОСОБА_11 настала приблизно за 3-5 годин до моменту огляду трупу на місці його виявлення. Виявлені при досліджені його трупу: колото-різана рана передньої поверхні шиї, проникаюча у праву плевральну порожнину з пошкодженням правої внутрішньої яремної вени та правої легені утворилась прижиттєво незадовго до настання смерті, від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), шириною зануреної в тіло частини не більше 15 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий) та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 1-1.2 мм, з «П»- подібним поперечним перетином, садно передньої поверхні шиї утворилось прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого предмету з обмеженою травмуючої поверхнею, яким могло бути вістря ножа та, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як небезпечні для життя; різана рана 4-го пальця правої кисті утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії предмету, що мав ріжучі властивості та стосовно до живих осіб має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння, у живих осіб термін понад 6-ти, але не більше 21-ї доби; синець 4-го пальця правої кисті, садно верхньої повіки лівого ока утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів та стосовно до живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Локалізація та характер виявлених у гр. ОСОБА_11 тілесних ушкоджень свідчать про те, що під час їх отримання потерпілий міг знаходитись як у вертикальному, або близькому до нього, так і в горизонтальному, або близькому до нього положенні. Характер виявлених у гр. ОСОБА_11 тілесних ушкоджень свідчить про те, що після їх отримання потерпілий міг здійснювати активні дії до моменту втрати свідомості, період часу який є сугубо індивідуальним. Спираючись на дані судово-гістологічного дослідження можливо говорити, що після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг жити термін часу, що не перевищує десятків хвилин. 3 огляду на вищевказане можливо стверджувати, що тілесні ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_11 , знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа гр. ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт у концентрації 2.99 ‰ у крові, 3,65 ‰ у сечі. Вказана концентрація етилового спирту, стосовно живих осіб, відповідає алкогольному сп`янінню сильного ступеня.

Не виключається можливість утворення виявлених у гр. ОСОБА_11 колото-різаної рани передньої поверхні шиї, садна передньої поверхні шиї при обставинах, на які вказує ОСОБА_7 , в ході слідчого експерименту від 27.06.2022. На механізм утворення інших тілесних ушкоджень, а саме: різаної рани та синця 4 пальця правої кисті, садна верхньої повіки лівого ока, ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту від 27.06.2022 не вказує. Для утворення виявлених у гр. ОСОБА_11 колото-різаної рани передньої поверхні шиї, садна передньої поверхні шиї необхідно не менш двох травматичних впливів для утворення різаної рани та синця 4-го пальця правої кисті, садна верхньої повіки лівого ока необхідне не менш трьох травматичних впливів (т. 3 а. с. 220 224);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/9891-БД від 25.11.2022, згідно з яким на наданому на дослідження клинку ножа (об`єкт № 1.1) виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку ножа (об`єкт № 1.1) та домінуючі генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт № 1.2) збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові трупа ОСОБА_11 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_7 (т. 4 а. с. 17 27);

- висновком судової трасологічної експертизи № КСЕ-19/108-22/7139-Д від 07.07.2022, згідно з яким слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 15х14 мм, виявлений на поверхні однієї чарки з написами «медовуха солодка», вилученої 21.06.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , залишений середнім пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 (т. 4 а. с. 31 40);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/9518-БД від 23.11.2022, згідно з яким генетичні ознаки слідів крові, виявлених на кросівках (об`єкти № 1.3, № 2.2) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т. 4 а. с. 93 105);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/9514-БД від 28.11.2022, згідно з яким генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у змивах з правої та лівої руки ОСОБА_11 (об`єкти № 1,2) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_7 (т. 4 а. с. 129 139);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/9513-БД від 15.11.2022, згідно з яким генетичні ознаки слідів крові, виявлених на футболці (об`єкти № 1.1, 1.2, 1.3, 1.4), шортах (об`єкти № 2.1, 2.2, 2.3, 2.4) та клітин, виявлених на футболці (об`єкт № 1.5) збігаються між собою з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Домінуючи генетичні ознаки клітин, виявлених на шортах (об`єкт 2.5) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 192 - 208);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/9512-БД від 28.12.2022, згідно з яким генетичні ознаки клітин, виявлених на штанах (об`єкт № 1.1) та майці (об`єкт № 2.1) і генетичні ознаки слідів крові, виявлених на штанах (об`єкт № 1.6) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 та генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на штанах (об`єкти № № 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.8, 1.9, 1.10, 1.11) та майці (об`єкти № № 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на штанах (об`єкти № № 1.7, 1.12) є змішаними, придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями, які збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 211 - 227);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/9515-БД від 08.12.2022, згідно з яким генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті з правої та лівої рук ОСОБА_11 (об`єкти № № 1,2) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 230 - 243);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/9516-БД від 09.12.2022, згідно з яким генетичні ознаки слідів крові, виявлених у змиві (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 245 255);

- висновком судово-медичної експертизи шматка шкіри від трупу ОСОБА_11 та ножа № 24-МК, згідно з яким характер ушкодження на дослідженому шматку шкіри з передньої поверхні шиї свідчить про те, що воно має морфологічні ознаки наскрізної колото-різаної рани, яка спричинена від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), шириною зануреною в тіло частини не більше 15 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий) та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 1-1.2 мм, з «П» - подібним поперечним перетином. Колото-різана рана на дослідженому шматку шкіри з передньої поверхні шиї від трупа ОСОБА_11 могла бути спричинена клинком наданого на експертизу ножа або будь-яким іншим колюче-ріжучим знаряддям з подібними конструктивними властивостями його клинка (т. 2 а. с. 2 7);

- протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_7 від 11.12.2023, з відеозаписом до нього, під час проведення якого обвинувачена ОСОБА_7 пояснила та відтворила обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема пояснила, що вона спала в кімнаті, куди зайшов ОСОБА_11 в стані сп`яніння і вдарив її двічі по голові, при цьому виражався в її бік нецензурною лексикою та принижував. Між ними виникла словесна перепалка, яка супроводжувалася нецензурною лексикою. Виходячи вслід за ним з кімнати, вона запитала у нього: «Що трапилося ?». Нічого їй не відповівши, вони зупинилися в коридорі, з якого йде вихід з будинку, і вона знову запитала в чому справа, але він її штовхнув, а вона у відповідь теж його штовхнула. Після чого він схопив її лівою рукою за волосся в області задньої частини шиї і почав тягнути її голову до низу до долу, намагався замахнутися на неї правою рукою для нанесення їй удару кулаком. В цей час вона просила його відпустити та дати можливість піти до матері. Але він не припиняв своїх дій, тому вона схопила на підвіконні, поруч з яким вони стояли, якийсь предмет (думала, що схопила металеву щітку, бо напередодні ОСОБА_11 нею користувався та поклав на підвіконня) і, оскільки він почав різко нахилятися над нею, щоб вдарити її кулаком, вона приставила цей предмет до його шиї, при цьому предмет вона тримала в руці таким чином, що він був спрямований знизу до верху, та в цей момент він наштрикнувся на цей предмет. Як вже потім з`ясувалося на лезо ножа, оскільки який саме це був предмет, вона побачила коли кинула його на підлогу. Тобто вона не наносила йому удару лівою рукою з цим предметом, а лише тримала свою руку з цим предметом біля його шиї. Після цього його рука, що тримала її за волосся, ослабла і вона намагалася обхватити його своїми руками, щоб він не впав, а він в цей час дивився на неї здоровими очима. Потім вона поклала його на підлогу. Тобто вона лише хотіла захистити себе таким чином, а не вбивати його. Також пояснила, що одразу не вийшла з будинку на вулицю, так як намагалася в нього дізнатися що трапилося (т. 2 а. с. 101 104, 117).

- висновком судово-медичної експертизи № 2964/328 Е від 16.02.2024, яким встановлено: при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_11 на передній поверхні шиї в 147 см від підошовної поверхні стопи, в 1,5 см вправо від умовної середньої лінії та в 0,5 см від нижнього краю щитоподібного хряща виявлено рану продовгуватої форми, з відносно рівними неосадженими краями, верхній кінець рани гострий, нижній П-подібний, рана розташована згори-донизу, зліва-направо між 2 та 8 годинами умовного циферблату годинника,, рана довжиною при зведених краях 1,5 см; від нижнього краю рани униз йде вертикально лінійне садно переривчастого характеру з буруватим дном нижче рівня оточуючої шкіри, розміром 8x0,1 см. Від рани на передній поверхні шиї іде рановий канал в напрямку спереду назад, зліва направо, згори донизу, пошкоджуючи по ходу шкіру, м`які тканини та м`язи шиї, праву внутрішню яремну вену, проникає у праву порожнину, пошкоджує верхівку правої легені та закінчується у правій плевральній порожнині загальною довжиною приблизно 7 см. Характер ушкодження на дослідженому шматку шкіри з передньої поверхні шиї свідчить про те, що воно має морфологічні ознаки колото-різаної рани, яка спричинена від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), шириною зануреної в тіло частини не більше 1,5 см, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий) та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 0,1-1.2 мм, з П- подібним поперечним перетином та довжиною клинка на глибині занурення не менш 7 см. Виявлені морфологічні ознаки пошкодження відображають групові особливості травмуючого предмету. Індивідуальні ознаки не відобразились. Під час проведення судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_11 експертом встановлено напрямок ранового каналу: спереду назад, зліва направо, згори донизу, що відповідає напрямку дії травмуючої сили.

Під час проведення 11.12.2023 слідчого експерименту гр. ОСОБА_23 вказала: «...обвинувачена стала знов обличчям до обличчя статиста, останній тримав її лівою рукою за волосся, обвинувачена була нахилена спиною до низу під кутом близько 70-75 градусів, правою рукою трималась за статиста (за тулуб) та розташувала предмет (макет ножа) біля горла статиста таким чином, спереду назад, знизу до верху, з права на ліво, при цьому рука обвинуваченої була на вісу ні об що не впиралась. ОСОБА_11 в момент наміру нанести удар, нахилився вперед, потім вирівнявся та стояв...». Порівняння даних, в частині напрямку дії травмуючої сили, отриманих під час проведення судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_11 та показаних гр. ОСОБА_23 під час проведення 11.12.2023 слідчого експерименту за її участю дають можливість прийти до висновку, що вказаний 11.12.2023 ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту за її участі механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні шиї, не відповідає даним судово-медичної експертизи трупа (т. 2 а. с. 92 99).

Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а закон про кримінальну відповідальність неправильно застосованим.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що обвинувачена обставину спричинення ножового поранення потерпілому не заперечувала, тоді як висновком судово-медичної експертизи № 2964/328 Е від 16.02.2024 її доводи в частині необережності таких дій повністю спростовані в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень, а сукупність обставин провадження доводять наявність в її діях прямого умислу на спричинення смерті потерпілому.

Що стосується тверджень захисту про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду також не знайшли.

Так, за версією сторони захисту ОСОБА_7 умислу на спричинення смерті потерпілому не мала, а тому її дії мали бути кваліфіковані судом за ст. 116 або ст. 118 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, з огляду на необхідність уточнення показань обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні та їх узгодженості з попереднім висновком експерта № 2964/1454-Е від 20.07.2022, в основу якого було покладено протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 27.06.2022, ухвалою від 12.10.2023 судом було доручено працівникам поліції проведення слідчого експерименту за участю останньої, а ухвалою від 01.02.2024 призначено судово-медичну експертизу.

Так, під час проведення слідчого експерименту від 11.12.2023, обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що потерпілий схопив її лівою рукою за волосся в області задньої частини шиї і почав тягнути її голову до низу до долу, намагався замахнутися на неї правою рукою для нанесення їй удару кулаком. В цей час вона просила його відпустити та дати можливість піти до матері. Але він не припиняв своїх дій, тому вона схопила на підвіконні, поруч з яким вони стояли, якийсь предмет (думала, що схопила металеву щітку, бо напередодні ОСОБА_11 нею користувався та поклав на підвіконня) і, оскільки він почав різко нахилятися над нею, щоб вдарити її кулаком, вона приставила цей предмет до його шиї, при цьому предмет вона тримала в руці таким чином, що він був спрямований знизу до верху, та в цей момент він наштрикнувся на цей предмет. Як вже потім з`ясувалося на лезо ножа, оскільки який саме це був предмет, вона побачила коли кинула його на підлогу. Тобто вона не наносила йому удару лівою рукою з цим предметом, а лише тримала свою руку з цим предметом біля його шиї. Цим подіям передувала агресивна поведінка потерпілого, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння виражався у її бік нецензурною лайкою, двічі вдарив її по голові та штовхнув.

Водночас, за наслідками проведення експертизи, висновком № 2964/328 Е від 16.02.2024, встановлено, що під час проведення 11.12.2023 слідчого експерименту: «...обвинувачена стала знов обличчям до обличчя статиста, останній тримав її лівою рукою за волосся, обвинувачена була нахилена спиною до низу під кутом близько 70-75 градусів, правою рукою трималась за статиста (за тулуб) та розташувала предмет (макет ножа) біля горла статиста таким чином, спереду назад, знизу до верху, з права на ліво, при цьому рука обвинуваченої була на вісу ні об що не впиралась. ОСОБА_11 в момент наміру нанести удар, нахилився вперед, потім вирівнявся та стояв...». Порівняння даних, в частині напрямку дії травмуючої сили, отриманих під час проведення судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_11 та показаннях гр. ОСОБА_23 під час проведення 11.12.2023 слідчого експерименту за її участю дають можливість прийти до висновку, що вказаний 11.12.2023 ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту за її участі механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні шиї, не відповідає даним судово-медичної експертизи трупа.

Таким чином, за наслідками проведеної експертизи обставину необережності дії обвинуваченої було повністю спростовано.

Вирішуючи питання правильності наданої судом кваліфікації діям обвинуваченої за вказаних умов, суд керується тим, що за нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Як вбачається з наведених обвинуваченою під час слідчого експерименту обставин, потерпілий спровокував конфлікт, спричинив їй тілесні ушкодження, виражався нецензурною лайкою та утримував її за волосся, маючи намір продовжити нанесення тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона вимушено схопила навпомацки з підвіконня невідомий їй предмет та приставила потерпілому до шиї.

Аналізуючи зміст вказаних пояснень, колегія суддів вважає, що вони не свідчать про наявність реальної загрози для обвинуваченої, що виключає наявність складу злочину, передбаченого ст. 118 КК України.

Під час судового розгляду свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , засвідчили наявність конфліктів між потерпілим та обвинуваченою, які виникали саме під час вживання алкогольних напоїв. При цьому, переважна кількість свідків засвідчила, що такі конфлікти супроводжувались агресивною поведінкою саме обвинуваченої.

Наявність періодичних конфліктів з потерпілим ОСОБА_7 не заперечувала, як і факт перебування під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

В ході допиту обвинувачена вказала на наявність в неї тілесних ушкоджень, які були спричинені потерпілим, проте ці обставини не були підтверджені відповідними доказами.

В матеріалах провадження міститься висновок експерта № 2249е від 24.08.2022, яким встановлено наявність у ОСОБА_7 рубця, який є наслідком загоєння поверхневої різаної рани, що могла утворитися за 2-3 місяці до моменту обстеження.

Між тим, з огляду на те, що обвинувачена на спричинення їй ножового порання потерпілим не вказувала, цей висновок доказового значення не має. І

Окрім цього, з висновку судово-медичної експертизи вбачається, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає 2,99 проміле, є тяжким та викликає обґрунтовані сумніви у фізичній здатності спричинити шкоду.

На переконання колегії суддів, сукупність наведених обставин спростовує наявність суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, яке обвинувачена сприймала як реальне, оскільки відносини між потерпілим та обвинуваченою в цілому свідчили про наявність чергової побутової сварки та бійки на ґрунті вживання алкогольних напоїв, а тому поведінка потерпілого не могла бути розцінена останньою як потенційна загроза.

За цих умов, доводи сторони захисту про перевищення обвинуваченою меж необхідної оборони колегія суддів розцінює критично.

Не є обґрунтованими й доводи захисту про необхідність кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 116 КК України.

Стан сильного душевного хвилювання, який є ознакою суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК, та який підлягає доказуванню в кримінальному провадженні, може мати прояв як фізіологічного афекту, так і інших емоційних станів, які є реакцією особи на жорстоке поводження з боку потерпілого або поводження, що принижує честь і гідність особи, у тому числі за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого, і досягли такого рівня впливу на свідомість і волю особи, що в момент вчинення умисного вбивства значно знижували її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Отже, вбивство, вчинене у стані сильного душевного хвилювання, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Вирішуючи питання про наявність в діях обвинуваченої складу вказаного злочину, суд також керується тим, що обставина спричинення потерпілим тілесних ушкоджень обвинуваченій свого під твердження не знайшла. Водночас, показання свідків свідчать про наявність агресивної поведінки, зумовленої вживанням алкогольних напоїв, саме у обвинуваченої. Більш того, конфлікти між потерпілим та обвинуваченою були типовими, проте незважаючи на них, останні продовжували сумісне проживання, сприймаючи це як нормальні стосунки між подружжям.

Отже, жодні об`єктивні дані про те, що обвинувачена перебувала у стані сильного душевного хвилювання матеріали провадження не містять.

Більш того, суд звертає увагу на те, що показання, надані обвинуваченою під час проведення слідчого експерименту зводяться до необережності її дій, про що безпосередньо свідчать її твердження про те, що потерпілий наштрикнувся на ніж, який вона приставила до його горла.

Наведені обвинуваченою обставини не охоплюються ані диспозицією ст. 118 КК України, ані диспозицією ст. 116 КК України, оскільки вбивство при перевищенні меж необхідної оборони та вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, характеризуються прямим умислом, який обвинувачена заперечує.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не погоджується з доводами апелянтів про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та розцінює їх виключно як спосіб захисту.

При цьому, твердження обвинуваченої про відсутність прокурора 25.06.2024 у судовому засіданні колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки це суперечить матеріалам кримінального провадження.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та її особі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченій покарання, суд врахував тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, вину не визнала, але як встановлено в ході судового розгляду місце злочину не покинула, прохала сусідів про допомогу викликати швидку, оскільки не мала особистого мобільного телефону.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України суд врахував вчинення обвинуваченою злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, з якою вона перебувала у сімейних або близьких відносинах.

Обставин, що згідно положень ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом встановлено не було.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останньої протягом визначеного судом строку позбавлення волі колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання, про що в апеляційній скарзі порушує питання прокурор.

На переконання колегії суддів, суд належним чином врахував поведінку обвинуваченої, характер вчинених нею відносно потерпілого дій, наявність реальної можливості їх відвернення та обставину перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, а так само й відсутність щирого каяття та невизнання своєї вини, що підтверджує нездатність останньої до осуду своєї поведінки, надання їй критичної оцінки, бажання виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Разом із цим, суд повною мірою врахував й тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину та його непоправні наслідки у вигляді смерті людини.

За цих умов, колегія суддів погоджується з тим, що виправлення обвинуваченої можливе протягом визначеного судом строку позбавлення волі, вважає це покарання справедливим по відношенню до неї та не при цьому не знаходить підстав для призначення покарання на більш тривалий строк.

Доводи прокурора про неодноразове притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, антисоціальну поведінку обвинуваченої та аморальний спосіб її життя хоча і мають місце, проте підстав для призначення останній більш суворого покарання суду не дають. Решта наведених прокурором обставин, на переконання колегії суддів, повною мірою врахована судом при призначенні покарання ОСОБА_7 .

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника адвоката ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3