ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3503/25 Номер провадження 11-сс/814/320/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 15 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2025 року за №0000316, задоволено частково клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 травня 2025 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому

17 лютого 2025 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу - 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 540 гривень, і постановлено покласти на ОСОБА_8 у разі її внесення обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення і покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Водночас слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 15 березня 2025 року та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби або визначити йому заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність заявлених ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який має постійне місце проживання, сім`ю, є наркозалежною особою і потребує лікування.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника про задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Полтавським РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2025 року за №0000316 (а.п.7).

Досудовим розслідуванням установлено, що в період часу до 13 березня 2025 року ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, разом зі співучасниками за попередньою змовою між собою групою осіб, незаконно придбали попередньо виготовлену психотропну речовину у формі «закладок», розфасовану у 9 згортків, із метою подальшого її збуту.

Затим ОСОБА_8 та його співучасники перенесли згадану вище психотропну речовину до автомобіля «Deo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , у якому незаконно зберігали та перевозили її по території м. Полтава до 13 березня 2025 року 13 години 16 хвилин.

У період часу з 13 години 16 хвилин до 14 години 03 хвилини 13 березня 2025 року на ділянці місцевості по вул. Шилівській, 44 м. Полтава в ході обшуку зазначеного вище транспортного засобу було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину - "PVP", розфасовану в 9 згортків, яку ОСОБА_8 за попередньою змовою зі співучасниками незаконно придбали, зберігали та перевозили з метою збуту.

14 березня 2025 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту психотропної речовини за попередньою змовою групою осіб (а.п.85-87).

15 березня 2025 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із одночасним визначенням йому застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, й неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-91).

Слідчий суддя задовольнив частково клопотання слідчого, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та одночасно визначив підозрюваному заставу - 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини щодо необхідності застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми, на цьому етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук та Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року визначено, що термін "обґрунтована підозра" означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна, особу підозрюваного, який судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду, не працює, не має: законного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, є наркозалежною особою, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Не оспорюється в апеляційній скарзі й сама необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з цим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в цьому кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб інкримінованого йому корисливого тяжкого злочину, пов`язаного зі створенням загрози заподіяння тяжких наслідків та їх заподіянням здоров`ю всього населення (невизначеного кола осіб), економіці й суспільству, підривом заснованого на законі порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в Україні, його конкретні обставини, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, про що порушується питання в апеляційній скарзі.

Колегія суддів ураховує те, що ОСОБА_8 має місце проживання та сім`ю, однак ці дані з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його обрання.

Водночас, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу в межах, визначених у п.2 ч.5 ст.182 КПК України 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка, при цьому, за своїм розміром не є максимальною. Обраний же розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_8 тяжкого корисливого злочину, пов`язаного із вчиненнях незаконних дій із накротичними засобами, спрямованих на їх збут, даних про особу підозрюваного, у співставленні з ризиками, передбаченими п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідає критеріям, закріпленим у ч.4 ст.182 КПК України, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, та підстави для його зменшення є відсутніми.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 15 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4