Справа № 180/641/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження, що внесене 08.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В клопотанні зазначено, що 08.04.2025 року о 01:30 годині ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 4 по вулиці Проектній в місті Марганці Дніпропетровської області, діючи умисно, шляхом підпалу знищив колісний транспортний засіб марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить громадянці ОСОБА_6 , та який перебував у користуванні працівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 24.04.2025 року в період часу з 18:00 години до 18 години 20 хвилин під час проведення огляду речей за адресою: Дніпропетровська область, місто Марганець, вулиця Паркова, 12-14, біля території дитячого садка, підозрюваний ОСОБА_5 добровільно видав належні йому речі, а саме:

- рукавиці чорного кольору,

- маска оливкового кольору, яка зроблена з тактичного мішка,

- штани із забарвленням «Варан».

Вказані речі визнані постановою слідчого від 25.04.2025 речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000122.

Тимчасове вилучення вказаних речей здійснено відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Необхідність застосування заборони розпорядження та користування вилученим майном під час здійснення досудового розслідування викликана тим, що незастосування такої заборони призведе до його приховування, пошкодження, псування та зміни слідової картини на ньому.

Метою арешту майна відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Слідчий та підозрюваний надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини, підтверджені матеріалами кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення тимчасово вилучених у ОСОБА_5 речей, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, право користування та розпорядження цими речами підлягає тимчасовому обмеженню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, тимчасово вилучені під час огляду 25.04.2025 року в період часу з 18:00 години до 18:20 годин за адресою: Дніпропетровська область, місто Марганець, вулиця Паркова, 12-14, біля території дитячого садка, а саме: на рукавиці чорного кольору, маску оливкового кольору, яка зроблена з тактичного мішка, штани із забарвленням «Варан».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1