Єдиний унікальний номер 722/211/25
Номер провадження 1-кс/722/188/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 року старший слідчий СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке погоджено прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Посилався на те, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 25.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим введено обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 за вказівкою невстановленої слідством особи, близько 00.00. год. 24.01.2025 прибув до с. Наддністрянське Могилів-Подільського району Вінницької області, де зустрів раніше підшуканих невстановленою слідством особою чоловіків з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України за обумовлену їм невстановленою слідством особою грошову винагороду у розмірі 8000 доларів США, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надалі з метою виконання раніше розробленого невстановленою особою плану, з метою уникнення перевірки на контрольному посту ДПСУ ОСОБА_5 за допомогою автомобіля марки ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_1 доставив вказаних вище громадян до берегу річки Дністер неподалік с. Бернашівка Могилів-Подільського району Вінницької області та надав вказівку за допомогою наданого ним гумового човна переплисти річку Дністер та очікувати його на території контрольованого прикордонного району біля с. Ожеве Дністровського району Чернівецької області, де пізніше зустрів їх та автомобілем марки ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_1 доставив до одного із будинків (точну адресу органом досудового розслідування не встановлено) в с. Білоусівка Дністровського району Чернівецької області.

У подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 за вказівкою невстановленої слідством особи, 24.01.2025, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, автомобілем марки ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 прибув до с. Наддністрянське Могилів-Подільського району Вінницької області, де зустрів ще одного раніше підшуканого невстановленою слідством особою чоловіка з числа громадян України, якому достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та який бажав незаконно перетнути державний кордон України за обумовлену йому невстановленою слідством особою грошову винагороду у розмірі 8000 доларів США, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після цього, з метою виконання раніше розробленого невстановленою особою плану, з метою уникнення перевірки на контрольному посту ДПСУ ОСОБА_5 надав ОСОБА_9 свій особистий паспорт та надав вказівку сідати за кермо автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухатись в напрямку м. Новодністровськ Чернівецької області, де в подальшому зустрів його та сівши за кермо автомобіля марки ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 доставив до вищезгаданого будинку в с. Білоусівка Дністровського району Чернівецької області, де вже перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Після цього, 24.01.2025 після 21.00 год. ОСОБА_5 провів вищезгаданим особам інструктаж щодо порядку подальшого перетину державного кордону України, надав відомості про маршрут слідування, а також відповідні поради та вказівки щодо порядку переходу безпосередньо через державний кордон України та подальших їх дій на території Республіки Молдова, а також зазначив, що відповідно до розробленого плану, безпосередньо до лінії державного кордону України та Республіки Молдова вони будуть рухатись самостійно за допомого автомобіля марки ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 , а також визначив з числа громадян України, які мали намір незаконно перетнути кордон ОСОБА_9 як водія вказаного транспортного засобу та вказав, що 25.01.2025 зателефонує на мобільний телефон ОСОБА_7 та надасть відповідні вказівки щодо подальшого руху.

Надалі ОСОБА_5 , діючи на виконання раніше розробленого невстановленою слідством особою плану, близько 06 год. 30 хв. 25.01.2025 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_7 та надав вказівку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 автомобілем марки ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 рухатись в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля марки «Volkswagen LT 35» р.н. НОМЕР_3 та рухаючись попереду супроводжував автомобіль марки ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 , в напрямку ділянки державного кордону України та Республіки Молдова.

Близько 16.50 год. 25.01.2025 автомобіль марки ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 , у якому перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, був зупинений працівниками ДПС України під час руху по території прикордонно-контрольованого району неподалік с. Олексіївка Дністровського району Чернівецької області на напрямку 0080-0079 прикордонних знаків.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий.

Під час проведення 15.03.2025 санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , матір ОСОБА_5 повідомила про те, що її син ОСОБА_5 разом зі своєю сім`єю виїхав за межі України, а тому ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та дане повідомлення було надано матері ОСОБА_5 для передачі.

Перебування ОСОБА_5 за кордоном підтверджується також оперативною інформацією працівників ВП № 1 (м. Сокиряни), згідно якої підозрюваний покинув місце свого проживання у с. Білоусівка та на даний час перебуває за межами України, а також оперативною інформацією працівників прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. АДРЕСА_1 ), згідно якої ОСОБА_5 на даний момент перебуває Німеччині.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 (м. Сокиряни) від 01.04.2025 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджуються наступними матеріалами: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 25.01.2025; протоколом огляду місця події від 25.01.2025; протоколом огляду місця події від 25.01.2025; протоколом огляду місця події від 25.01.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 25.01.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

- передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Знаючи про тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, підозрюваний може залишити місце постійного проживання, з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, будучи обізнаним у методах незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_5 перебуваючи на свободі зможе особисто виїхати за межі України, з метою не бути притягненим до кримінальної відповідальності.

На даний час наявність вказаного ризику об`єктивно підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження відомостями про відсутність ОСОБА_5 за місцем проживання та його перебування за кордоном.

- передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик існує, оскільки підозрюваному відомі інші особи, які займались організацією незаконного перетину кордону ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе здійснити на них вплив, з метою схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний може впливати безпосередньо на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які наразі надали вичерпні покази органу досудового розслідування, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Таким чином, зважаючи на наявність озвучених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, обставини його вчинення, а також зважаючи на дані, що характеризують підозрюваного, вважаю, що запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою є неможливим.

Просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та, з наведених у ньому підстав, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Згідно ч.1-3 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, до якого прибув або доставлений підозрюваний для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний роз`яснити його права, зокрема, мати захисника.

Слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.

Зазначені положення кримінального процесуального закону спрямовані на забезпечення підозрюваному права на захист при вирішенні питання про застосування відносно нього запобіжного заходу, якщо розгляд такого клопотання здійснюється за його участі.

Однак відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Особливий порядок розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, встановлений ч.6 ст. 193 КПК України, передбачає, що розгляд відповідного клопотання здійснюється за відсутності підозрюваного, а тому в слідчого судді не має обов`язку забезпечити такого підозрюваного захисником навіть у випадку передбаченому ч.1 ст. 52 КПК України. Тобто, за наявності передбачених у ч.6 ст. 193 КПК України підстав слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі підозрюваного та його захисника.

За наведених вище обставин слідчий суддя дійшов висновку про здійснення розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваного, який перебуває за межами України та оголошений в розшук.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частинами 1 та 2 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому виходячи з положень ч.5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Так, згідно досліджених в судовому засіданні письмових документів клопотання, а саме: копії витягу №1 з ЄРДР від 12.03.2025; повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 25.01.2025; протоколу огляду місця події від 25.01.2025; протоколу огляду місця події від 25.01.2025; протоколу огляду місця події від 25.01.2025; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 25.01.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Дослідженими матеріалами клопотання також встановлено і наявність достатніх підстав вважати, що існує ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, щодо можливості переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання; можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.

Разом з тим, в п.13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Дослідивши матеріали провадження слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано набув процесуального статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та йому обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, не вирішуючи при цьому питання про доведеність винуватості та остаточність кваліфікації його дій.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

15.03.2025 року стосовно ОСОБА_5 було складено та того ж дня погоджено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

15.03.2025 року о 17 год. 15 хв. в присутності двох понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матері ОСОБА_13 , а саме ОСОБА_14 вручено для передачі ОСОБА_5 повідомлення про підозру. ОСОБА_14 від підпису відмовилася.

Водночас, згідно відповідей про виконання доручення слідчого, наданих НОМЕР_4 прикордонним загоном від 26.03.2025 року, та рапорту о/у СКП ВП №1 (м. Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області від 27.03.2025 року встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 покинув місце свого проживання у с. Білоусівка та на даний час перебуває за межами України, а саме в Німеччині.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного слідчий суддя, серед іншого, також зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що такий підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Постановою ст.слідчого СВ ВП № 1 (м. Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 01.04.2025 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Отже, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, у сукупності дають підстави для висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду є актуальним.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чи міжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є передумовою здійснення такого розшуку каналами Інтерполу та спрямоване на внесення особи в базу даних для розшуку з метою встановлення місцезнаходження розшукуваної особи, її затримання, арешту, або обмеження пересування для екстрадиції, а тому зупинення досудового розслідування, відповідно до вимог ч. 5 ст. 280 КПК України, не перешкоджає зверненню до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

Крім того, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а не до слідчих (розшукових) дій.

Під час розгляду слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надані із клопотанням матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_5 , питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, ч. 6 ст. 193, 193-194, 196, 197,309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З метою доставлення до Сокирянського районного суду Чернівецької області надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Зобов`язати посадову особу органу, уповноваженого на затримання особи, після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження у справі доставити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Сокирянського районного суду Чернівецької області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1