Провадження №: 1-кс/752/137/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 13 грудня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ПП «Обухівміськвторресурси» (), а саме на:

- прес гідравлічний пакетувальний «ОМВР», модель Б 3121 (інвентарний номер 2603).

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 13 грудня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2024 о 11.11 год., за адресою: м. Київ, вулиця Саперно-Слобідська, 26, в ході виконання своїх трудових обов?язків, пакувальник картону

ПП «Обухівміськвторресурси» (), що є підрядною компанією ТОВ «Леруа Мерлен Україна» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинула внаслідок потрапляння під прес.

В ході проведення огляду місця події та трупа ОСОБА_4 встановлено, що загибла працювала на обладнанні - пресі гідравлічному пакетувальному «ОМВР» (скорочення від ПІ «Обухівміськвторресурси»), модель Б 3121 (інвентарний номер 2603).

Під час поміщення у вказане обладнання картонних виробів відбувався процес їх пресування. В цей час половина тулуба ОСОБА_4 знаходилася в пресі, в результаті чого сталося її тіла та остання загинула.

На підставі постанови слідчого від 13.12.2024 прес гідравлічний пакетувальний, який належить ПП «Обухівміськвторресурси», модель Б 3121 (інвентарний номер 2603), визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні відповідно до ст. ст. 98, 100, 110 КПК України.

Крім того, 16.12.2024 постановою слідчого призначено експертизу безпеки життєдіяльності.

3 огляду на викладене, у межах кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно ПП «Обухівміськвторресурси», а саме на вказаний вище гідравлічний прес, з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, у тому числі задля забезпечення незмінності його стану, що мав місце 13.12.2024, у тому числі, задля проведення його дослідження експертом при проведенні призначеної у межах провадження експертизи.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речовихдоказів, а також запобігання можливості їх знищення або відчуження прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 13.12.2024 року прес гідравлічний пакетувальний «ОМВР» модель Б 3121 (інвентарний номер 2603) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001420 від 13 грудня 2024 року.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучене майно є доказами злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке знаходиться в приміщенні торгівельного комплексу ТОВ «Леруа Мерлен Україна», за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 26, що належить на праві власності ПП «Обухівміськвторресурси» () :

- прес гідравлічний пакетувальний «ОМВР», модель Б 3121 (інвентарний номер 2603).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1