НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2025 року ЄУ № 322/205/25 (Провадження № 1-в/322/17/25)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Запорізького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, про направлення до місця відбування покарання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скалат Тернопільської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26.02.2025 за ч.3 ст.389 КК України до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) день.

встановив:

24.04.2025 до суду надійшло зазначене подання, в якому заявник просить затримати і направити засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Зі змісту подання випливає, що 11.04.2025 засуджений на підставі вироку суду був поставлений на облік Запорізького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (далі РС). Також було заведено особову справу №01/2025 р.

11.04.2025 начальником РС здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_3 , з метою повідомлення необхідності явки останнього до РС на 14.04.2025 для вручення припису та ознайомлення з порядком відбування покарання. Засуджений ОСОБА_3 був вдома та повідомив, що прибуде до РС в зазначений день та час.

18.04.2025 начальником РС здійснено повторний виїзд за місцем мешкання ОСОБА_3 , так як 14.04.2025 до РС він не прибув. Засуджений був вдома, йому було роз`яснено порядок відбування покарання, заповнено всі необхідні документи та вручено припис про необхідність прибуття до Бердичівського виправного центру (№108) 21.04.2025. На корінці припису ОСОБА_3 поставив власний підпис про ознайомлення.

21.04.2025 до Бердичівського виправного центру (№108) було направлено повідомлення з метою з`ясування прибуття ОСОБА_3 (вих. №22/17/75).

22.04.2025 з виправного центру отримано повідомлення, що 21.04.2025 засуджений ОСОБА_3 не прибув до виправного центру.

22.04.2025 було здійснено повторний виїзд за місцем мешкання засудженого. Засуджений був вдома та надав письмове пояснення, що він не прибув до виправного центру, оскільки погано себе почував, бо вживав спиртні напої. За медичною допомогою до медичного закладу не звертався.

Дані дії засудженого ОСОБА_3 на переконання начальника РС свідчать про те, що він свідомо, без поважних причин не виконує вимоги вироку суду, за яким його засуджено до покарання у виді 1 року 1 дня обмеження волі.

Посилаючись на положення ч.4 ст.57 КВК України і наказу Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019, начальник РС просив затримати та направити засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Прокурор, начальник РС і засуджений в судове засідання не з`явилися. Про час і місце його розгляду повідомлені належним чином.

Неявка вказаних осіб в судове засідання, відповідно до ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає розгляду подання по суті.

З огляду на неявку усіх учасників провадження відповідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення подання, суд виходить з такого.

За правилами частини четвертої ст.57 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджений, який ухиляється від одержання припису про виїзд або не виїхав у встановлений строк до місця відбування покарання, за поданням кримінально-виконавчої інспекції затримується органом внутрішніх справ для встановлення причин порушення порядку слідування до місця відбування покарання. У разі невиїзду без поважних причин суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

З матеріалів особової справи випливає, що ОСОБА_3 мав самостійно виїхати до Бердичівського виправного центру (№108) до 21.04.2025 згідно з приписом, який йому було вручено 18.04.2025. Останнього попереджено про наслідки несвоєчасного прибуття до виправного центру.

Повідомлені засудженим у письмових поясненнях причини невиїзду до місця відбування покарання, а саме те, що він погано себе почував внаслідок вживання спиртних напоїв, не є поважними.

З огляду на вказане, суд визнає подання в частині прохання про направлення засудженого до місця покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Водночас вирішення питання щодо затримання засудженого не належить до компетенції суду при розгляді даного подання, тому в цій частині воно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.369 372, 392, 532, 537, 539, КПК України, суд

ухвалив:

подання задовольнити частково.

Направити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Бердичівського виправного центру (№108) для відбування покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2025 року на підставі ч.4 ст.57 Кримінально-виконавчого кодексу України в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Виконання ухвали в цій частині доручити ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

У задоволенні решти подання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1