Справа № 138/539/25
Провадження №:1-кс/138/181/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000093 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000093 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 21.02.2025 до чергової частини Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області по лінії 102 надійшло повідомлення від оперативних співробітників 5 сектору 2 відділу 7 управління ДВК СБУ про те, що під час опитування кандидата на проходження служби за контрактом до НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_5 , 1981 року народження, в особистому телефоні останнього було виявлено контент та фото порнографічного характеру.

За даним фактом 21.02.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

У ході досудового розслідування, 21.02.2025 ОСОБА_5 добровільно видав слідчому свій власний мобільний телефон марки «REDMI 9C» з імей 1: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 та з двома сім-картами: НОМЕР_4 і НОМЕР_5 .

Постановою слідчого мобільний телефон марки «REDMI 9C» з імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 й дві сім-карти з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

За вказаних обставин мобільний телефон та 2 сім-карти підлягають арешту, оскільки є речовими доказами у кримінальному проваджені, і мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та притягнення до кримінальної відповідальності винної особи.

За таких підстав, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказаний мобільний телефон та дві сум-карти.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності. ОСОБА_5 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя встановив, що 21.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України. Вказані відомості внесені на підставі повідомлення оперативних співробітників 5 сектору 2 відділу 7 управління ДВК СБУ про те, що під час опитування кандидата на проходження служби за контрактом до НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_5 , 1981 року народження, в особистому телефоні останнього було виявлено контент та фото порнографічного характеру.

ОСОБА_5 добровільно 21.02.2025 видав працівникам поліції належний йому мобільний телефон марки «REDMI 9C» з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та з двома сім-картами: НОМЕР_4 і НОМЕР_5 .

Під час надання пояснень ОСОБА_5 повідомив, що в його телефоні є багато особистих переписок, в яких містяться фото і відео порнографічного характеру.

Постановою слідчого Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 21.02.2025 мобільний телефон марки «REDMI 9C» з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та дві сім-карти: НОМЕР_4 і НОМЕР_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000093 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

Отже, слідчий довів, що вказане майно може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його знищення або відчуження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «REDMI 9C» з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та дві сім-карти: НОМЕР_4 і НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_5 , 1981 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, слідчому та ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1