Справа № 233/4627/18
Провадження № 1-в/191/42/25
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставіч.1ст.71 ККУкраїни за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2016 у виді 10 місяців обмеження волі,та з урахуванням ч.1 ст.72 КК України, призначено за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 8 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить ОСОБА_4 на праві власності. Строк відбування рахується з 18.06.2018. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.08.2023 вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2021 відносно ОСОБА_4 змінено в частині призначеного покарання та ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Виключено з вступної та резолютивної частини вироку дані про судимість ОСОБА_4 за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 17.01.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2016 року за ч.1 ст.309 КК України та вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.12.2016 за ч. 1 ст. 185, 71 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Вирок набрав законної сили 10.08.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 вчинив наступні кримінальні правопорушення:

-12.03.2018 - передбачене ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 945,00 грн.;

-18.06.2018 - передбачене ч.2 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 675,53 грн.;

-14.06.2018 - передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 9341,97 грн.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2016 за ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі. Строк покарання рахується з моменту його прибуття та постановки на облік у виправний центр відповідного типу.

Вирок набрав законної сили 14.07.2016.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 19.04.2016 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1687,21 грн.;

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2016 встановлений на рівні 1378,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2016 році становив 689,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2016 складали 1378,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2018 встановлений на рівні 1762,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2018 році становив 881,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2018 складали 1762,00 грн.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2021, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, в частині діянь, передбачених ч.2 ст.187 КК України, не підпадає під дію Закону України №3886-IX, та в частині діянь, передбачених ч.3 ст.185 КК України, також не підпадає під дію Закону України № 3886-IX, оскільки сума крадіжки за ними перевищує визначений законодавством мінімум.

При цьому, за даним вироком караність діяння ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України усунута, оскільки сума крадіжки становить менше визначеного законодавством мінімуму (2018 рік - 1762,00 грн.).

Також не підпадає під дію Закону України №3886-IX вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2016, оскільки сума шахрайства перевищує визначений законодавством мінімум (2016 рік - 1378,00 грн.)

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2021 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2021 за ч.3 ст.185 КК України до (чотирьох) років позбавлення волі. за ч.2 ст.187 КК України -до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч.1ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2016 року у виді 10 (десяти) місяців обмеження волі, та з урахуванням ч.1 ст.72 КК України призначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 5(п`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18.06.2018.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1