Провадження №1-кп/761/2413/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0001323 від 18 липня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Києві, громадянки України, з середньою технічною освітою, одруженої, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2024 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, штраф сплачено 12 березня 2025 року (платіжна інструкція 0.0..1),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

обвинувачена ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимою вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2024 року за ч.1 ст.309 КК України, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, протягом року після засудження за цією статтею вчинила новий умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.

Так, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 22 години 25 хвилин 18 липня 2024 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання без мети збуту психотропних речовин з метою подальшого незаконного зберігання, придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,498 г, з метою власного вживання без мети збуту, яку почала зберігати при собі в лівій задній кишені штанів.

В подальшому, 18 липня 2024 року приблизно о 22 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Калинова, 6, була зупинена працівниками поліції, де в ході проведення обшуку особи в порядку ст.298-2 КПК України, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,498 г, яку остання незаконно придбала та зберігала без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею (309 КК України).

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнала винуватість в інкримінованому їй злочині та пояснила, що вчинила його при обставинах викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Зазначила, що вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2024 року її було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який вона оплатила. Наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає. У скоєному щиро кається, просила суворо не карати та призначити покарання у вигляді штрафу, який вона зобов`язується сплатити.

Прокурор, обвинувачена та захисник в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в зв`язку з чим обмежується допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів щодо її особи.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченою, оскільки з наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а тому визнання обвинуваченою винуватості є цілком виправданим.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винна у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного нею злочину, ту обставину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, особу обвинуваченої, а саме: відношення обвинуваченої до скоєного нею злочину, яка усвідомила неправомірність вчиненого нею діяння і критично оцінює скоєне, готова нести відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує, обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка повністю визнала себе винною у вчиненому злочині, раніше судимої, але штраф сплатила, тобто покарання відбула, відповідно відсутні підстави для застосування положень ст.71 КК України. Також суд враховує, що ОСОБА_3 вживає заходи для працевлаштування, має на утриманні 12-річну дочку, проживає разом з батьком, який є учасником бойових дій, та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах ч.2 ст.309 КК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта у сумі 3029,12 (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок), а саме за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок №СЕ-19/111-24/41754-НЗПРАП від 18.07.2024) підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 372, 374 КПК України, ст.ст. 12, 50, 65-67, 71, 309 КК України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винноюу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази: диск із відеозаписом (1 шт.) - зберігати в матеріалах кримінального провадження; паперовий конверт в якому згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/41574-НЗПРАП від 22.07.2024 знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої, заборонено - PVP, масою 0,498 гр. - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1