КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1106/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000876 від 12.10.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 21.01.2025 року.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 100 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 000 гривень, із зобов`язанням підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з місця постійного проживання, в якому він мешкає (смт. Козин у Київській області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями апелянт вказує на те, що Печерський районний суд міста Києва відповідно до закону не є повноважним судом щодо розгляду клопотання слідчого ГСУ ДБР, а слідчі судді цих судів не мають компетенції здійснювати судовий контроль у кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчими ГСУ ДБР, фактичним місцем знаходження якого є будівля, що розташована за адресою: вул. Симона Петлюри, 15 у Шевченківському районі міста Києва.

З огляду на те, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Крім того зазначає, що усі попередні клопотання про застосування та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 також розглядались слідчими суддями Печерського районного суду м.Києва, що свідчить про триваюче суттєве порушення права на свободу її підзахисного та тримання його під вартою на підставі судових рішень, постановлених неуповноваженим судом, а не судом, визначеним законом.

Апелянт зазначає, що слідчим та прокурором порушені завдання кримінального провадження, визначені ст. 2 КПК України, адже до ОСОБА_7 не застосовано належної правової процедури - фактично до особи без процесуального статусу підозрюваного застосовано та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим не були виконані імперативні вимоги, так як повістки про виклик на 17 та 18 січня 2024 року були вручені у цей же день (17.01.2024) та у переддень дати, на яку викликався ОСОБА_7 .

Крім того, 17.01.2024 року ОСОБА_7 не перебував вдома за місцем проживання, тож слідчий/прокурор мав вручати повідомлення про підозру у порядку ст. 135 КПК України, чого вчинено не було.

На переконання апелянта, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , так як надані стороною обвинувачення документи не підтверджують кримінальну караність дій ОСОБА_7 з огляду на відсутність ознак шахрайства, а аналіз тверджень у повідомленні про підозру та надані матеріали спростовують причетність підозрюваного до кримінальної діяльності.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що аналіз клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу показує - первісна кримінально-правова кваліфікація діянь ОСОБА_7 за ст. 190 КК України протирічить аксіомам кримінального права, а також хибною є кримінально-правова кваліфікація діянь ОСОБА_7 і за ст.ст. 255, 209 КК України.

Вказує, що стороною захисту у запереченнях на клопотання слідчого та усно у судовому засіданні зазначено про відсутність обов`язкових ознак шахрайства.

Отже захисник вважає, що у разі відсутності ознак шахрайства, відсутнє також і створення та участь у злочинній організації, легалізація майна, отриманого злочинним шляхом.

Апелянт наполягає на тому, що у поведінці ОСОБА_7 відсутні жодні ризики, зокрема і ті, які зазначені слідчим.

Окремо захисник наголошує, що жодного доказу на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності будь-якого із зазначених прокурором ризиків, слідчим до суду не надано, а тому слідчий суддя не міг перевірити твердження слідчого та прокурора, тому висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, є необґрунтованими.

Звертає увагу, що у клопотанні, як для підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 та наявність у його поведінці ризиків, зазначено про дії інших осіб - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Водночас, слідчий проігнорував принцип індивідуальності кримінального покарання, який застосовується не тільки при призначенні покарання у вироку суду, а й при вирішенні питань забезпечення кримінального провадження, як то при визначенні виду запобіжного заходу, що має бути застосований до конкретного підозрюваного тощо.

Тож, на думку апелянта, порушенням права ОСОБА_7 є покладення на нього відповідальності за вчинки інших осіб, хоч ким би вони не були один одному.

З огляду на зазначене, вищенаведені твердження слідчого жодним чином не характеризують самого ОСОБА_7 , не свідчать про обґрунтованість відносно нього підозри, як і не підтверджують існування будь-яких ризиків у його поведінці.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги з доповненнями та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження, перевіривши наведені у апеляційній скарзі з доповненнями доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000876 від 12.10.2023 року за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

17.01.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

18.01.2024 року постановою слідчого ОСОБА_16 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук у зв`язку із невстановленням місцезнаходження останнього.

22.01.2024 року ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2024 року у справі № 757/2847/24-к, якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 року (справа №757/2847/24-к) до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.03.2024 року, одночасно визначено йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 165 126 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 500 001 528 грн.

14.10.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року у справі №757/11610/24-к строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою продовжено до 17.04.2024 включно, останньому одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 155 217 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 469 997 076 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2024 у справі № 757/16646/24-к ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 10.06.2024 включно. Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 визначено заставу в розмірі 130 000 прожиткових мінімумів, що становить 393 640 000 гривень, та покладено у разі внесення застави обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2024 у справі № 757/25440/24-к ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 17.07.2024 включно. Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 визначено заставу в розмірі 130 000 прожиткових мінімумів, що становить 393 640 000 гривень, та покладено у разі внесення застави обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.07.2024 року ухвалу слідчого судді від 06.06.2024 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено частково, продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.07.2024 року включно, визначено останньому заставу у розмірі 360 000 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2024 у справі № 757/31035/24-к ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 08.09.2024. Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 визначено заставу у розмірі 118 890,4 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 360 000 000 грн. 00 коп., та покладено у разі внесення застави обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2024 у справі № 757/39511/24-к ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 01.11.2024. Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 визначено заставу у розмірі 118 890,36 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 360 000 000 грн. 00 коп., та покладено у разі внесення застави обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2024 у справі № 757/49656/24-к ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 26.12.2024 року включно. Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 визначено заставу у розмірі 360 000 000 грн., та покладено у разі внесення застави обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_17 від 12.03.2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000876 продовжено до 3 місяців, а ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.04.2024 року (справа №757/15304/24-к) - до 6 місяців, тобто до 17.07.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.07.2024 року (справа №757/30210/24-к) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000876 продовжено до 12 місяців, тобто до 17.01.2025 року.

18.10.2024 прокурором у кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та завершення досудового розслідування, про що підозрюваних та їх захисників повідомлено у порядку та спосіб, визначений КПК України. Того ж дня, стороні захисту повідомлено про надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування. У зв`язку з цим, слідчим 18.10.2024 надано доступ до усіх матеріалів досудового розслідування, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2024 у справі № 757/51968/24-к частково задоволено клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 06.11.2024 та стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 07.01.2025 року включно.

20.12.2024 року старший слідчий в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодження з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою, враховуючи, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів. Зокрема, згідно ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 255 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, оскільки санкцією статті за його вчинення передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 255 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, оскільки санкцією статті за його вчинення передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Злочин, передбачений ч. 5 ст. 190 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, оскільки санкцією статті за його вчинення передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, оскільки санкцією статті за його вчинення передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Слідчий зазначив, що 18.10.2024 прокурором у кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та завершення досудового розслідування, про що підозрюваних та їх захисників повідомлено у порядку та спосіб, визначений КПК України. Того ж дня, стороні захисту повідомлено про надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування. У зв`язку з цим, слідчим 18.10.2024 року надано доступ до усіх матеріалів досудового розслідування, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2024 року у справі № 757/51968/24-к частково задоволено клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 06.11.2024 року та стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 07.01.2025 року включно.

До закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 виконати ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування не представилось за можливе у зв`язку зі значним їх обсягом.

Окрім того, додатковий час необхідний для виконання вимог ст.ст. 291, 293 КПК України, зокрема в частині складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, надання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та їх захисникам, призначення та проведення підготовчого судового засідання, в якому необхідно звернутись до суду з метою продовження запобіжного заходу.

Зважаючи на те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 закінчується 26.12.2024, виникла необхідність у його продовженні, в межах строку досудового розслідування, у зв`язку з наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду наявний, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та проти власності, вчинених в умовах воєнного стану (особливого періоду), вчинених злочинною організацією, з корисливих мотивів. Санкції статей, що інкримінуються ОСОБА_7 , передбачають можливість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, може переховуватися від органів слідства, суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою. Одним із ризиків можливого переховування підозрюваного від слідства та суду є відсутність контролю за частиною державного кордону в окремих областях України.

18.01.2024 року ОСОБА_7 було оголошено у розшук в межах кримінального провадження № 0000876, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2024 у справі № 757/2847/24-к надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22.01.2024 року в ході проведення обшуку було встановлено місцезнаходження ОСОБА_7 та останнього о 07:29 год. затримано слідчими слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Зіставлення можливих для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі, переконують у тому, що ризик повторного переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду є високо вірогідним.

Високий ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з боку ОСОБА_7 , на переконання сторони обвинувачення, значною мірою обумовлений наявністю у нього нерухомого майна за межами України. Так, згідно відомостей, що отримані на виконання доручення прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 36, 41 КПК України, а також даних, що містяться доступних інформаційних системах поліції та національному кадастрі нерухомості Чеської Республіки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має право власності на нерухоме майно на території Чеської Республіки:

- квартира АДРЕСА_3 ).

- будинок АДРЕСА_6.

Окрім того, ОСОБА_7 має право власності та співвласності, пов`язані з цією будівлею та квартирою, що додатково визначені записом № 971/193034 у земельному реєстрі Чеської Республіки: земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/113 (інша ділянка/інша ділянка - площа 47 м2); земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/114 (інша ділянка/інша дорога - площа 185 м2); земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/115 (інша ділянка/інша ділянка - площа 348 м2); земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/116 (інша ділянка/інша дорога - площа 150 м2); земельна ділянка/ кадастровий номер: 2356/118 (ділянка для забудови - площа 27 м2) - земельна ділянка; земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/119 (ділянка для забудови - площа 6233 м2) земельна ділянка; земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/120 (інша ділянка/інша ділянка - площа 1217 м2) - тераса; земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/124 (інша ділянка/інша дорога - площа 262 м2); земельна ділянка / кадастровий номер: 2356/125 (інша ділянка/інша дорога - площа 67 м2).

З урахуванням особливо великих розмірів грошових коштів, отриманих у зв`язку з постачанням товарів Міністерству оборони України, не виключена наявність у власності ОСОБА_7 і інших об`єктів нерухомості за межами України. З-поміж іншого, це підтверджується наявністю фінансових операцій із придбання високоліквідного рухомого та нерухомого майна за рахунок коштів, ймовірно отриманих внаслідок незаконної схеми заволодіння державними коштами МО України, з подальшою реєстрацією таких об`єктів на підконтрольні ОСОБА_12 компанії, а також близьких осіб (згідно матеріалів Держфінмоніторингу від 12.01.2023 № 59/440-04-10/ДСК, від 26.01.2024 № 176/440-04-10/ДСК, від 18.03.2024 № 559/440-04-10/ДСК, від 01.04.2024 № 648/440-04-10/ДСК).

На переконання сторони обвинувачення вищевказані об`єкти нерухомості з високим ступенем ймовірності можуть бути використані для тимчасового або постійного перебування як самого ОСОБА_7 , так і інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , з метою переховування від органів досудового розслідування, суду та перешкоджання таким чином виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, згідно бази даних Державної прикордонної служби України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є співзасновником БО «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ХОУП.ЮА», , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , останній раз 28.08.2023 об 11:01 год. в`їхав в Україну у пункті перетину «Краківець». Разом з тим, ОСОБА_11 у січні 2024 року за невстановлених обставин незаконно перетнув державний кордон України та на даний час перебуває у Республіці Австрія.

14.10.2024 року ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000876 від 12.10.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (надіслання поштою, електронною поштою).

Постановою слідчого від 18.10.2024 року у кримінальному провадженні № 0000876 від 12.10.2023 ОСОБА_11 оголошено в розшук. Останній не з`являється без поважних причин на виклик слідчого за умови належного його повідомлення, про причини своєї неявки орган досудового розслідування не повідомляє, що свідчить про те, що він переховується від органу досудового розслідування та ухиляється від притягнення до кримінальної відповідальності. Матеріали досудового розслідування за підозрою вказаної особи виділено в окреме провадження.

Відтак, слідчий зазначив, що вищевказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та є достатньою підставою вважати, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_7 має об`єктивну можливість та буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Ризик незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що з високим ступенем ймовірності ОСОБА_7 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може незаконно впливати на свідків з числа працівників вищевказаних суб`єктів господарювання, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень, водіїв транспортних засобів, які безпосередньо здійснювали перевезення відповідних товарно-матеріальних цінностей на виконання вищевказаних договорів, службових осіб Міністерства оборони України, які виконували свої повноваження у зв`язку з укладенням та виконанням вищевказаних договорів, та інших осіб. Показання таких осіб свідчать про їх значущість для доведення обставин, що підлягають доказуванню. Окрім цього, на даний час встановлюються особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, з метою їх подальшого допиту як свідків, а також коло осіб, можливо причетних до вчинення кримінальних правопорушень у змові з підозрюваними. Перебуваючи поза межами установ попереднього ув`язнення, підозрюваний може вчинити дії щодо впливу на них, у тому числі шляхом погроз і залякувань, з метою відмови надання показань слідству.

Також, у вказаному кримінальному провадженні проводилися судові експертизи, на висновки яких сторона обвинувачення має посилатись під час судового розгляду в обґрунтування обвинувачення. Відповідно до ч. 7 ст. 101 КПК України, експерт може бути викликаний для допиту під час судового розгляду для доповнення чи роз`яснення свого висновку, отже існує й ризик незаконного впливу на експертів у цьому кримінальному провадженні. Зазначене у своїй сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вбачається з того, що ОСОБА_7 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, зможе координувати свої дії з іншими підозрюваними та невстановленими на даний час співучасниками злочинів, що мають можливість впливати на викривлення значимих доказів і даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання через підкуп або під страхом покарання.

Побоюючись реальної міри покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін та конфіскації майна, ОСОБА_7 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі ухилятися від органу досудового розслідування та суду, шляхом перетинання державного кордону, нібито як один із членів благодійної організації «Хоуп.ЮА», що підтверджується фактом трьох виїздів його закордон протягом 2023 року, що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Є підстави вважати, що ОСОБА_7 , маючи у власності об`єкти нерухомого майна за кордоном, зокрема й у м. Прага (Чеська Республіка), перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, до вирішення питання про виявлення майна з метою його конфіскації та накладення на нього арешту, та використовуючи свої професійні знання, набутий досвід, особисті та ділові зв`язки, швидко та ефективно вчинить активні дії щодо приховання такого майна, його перереєстрації на інших осіб, перешкоджаючи таким чином виконанню завдань кримінального провадження.

Також, 30.12.2023 року ОСОБА_12 (батьку ОСОБА_7 ) у кримінальному провадженні № 0001135 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Зокрема, ОСОБА_12 підозрюють у наданні неправомірної вигоди службовій особі у розмірі 500 тис. доларів США за зняття арешту з майна, на яке накладено арешт у даному кримінальному провадженні в інтересах ТОВ «ТЛР», ТОВ «БК СІТІГРАД», ТОВ «БАМ», директором якого є ОСОБА_7 05.07.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено та обвинувальний акт скеровано до суду.

Вказаний ризик підтверджується протоколом за результатами проведення (слідчої) розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 29.12.2023. Дозвіл на використання якого у даному кримінальному провадженні надано ухвалою слідчого судді Київського апеляційного суду, що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , є наближеною особою до підозрюваного ОСОБА_12 (доводиться дружиною) та ОСОБА_7 (доводиться матір`ю). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_18 02.01.2024 було укладено іпотечні договори із ОСОБА_19 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно яких обтяжується наступне майно ОСОБА_18 : квартира за адресою АДРЕСА_4 (загальна площа 51,6 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; квартира за адресою АДРЕСА_5 (загальна площа 123,6 кв.м), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Окрім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваним ОСОБА_7 05.01.2024 та 08.01.2024 укладено договори купівлі-продажу, згідно яких припинено речове право на наступне майно, яке перебувало у власності ОСОБА_7 , а саме: житловий будинок загальною площею 289,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0274, площа (га): 0,0147, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0273, площа (га): 0,0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0254, площа (га): 0,1136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0253, площа (га): 0,1159 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231.

На переконання сторони обвинувачення вказані дії у формі укладення іпотечних договорів та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було здійснено ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та іншими зацікавленими особами з метою перешкодити виконанню завдань кримінального провадження та, в кінцевому рахунку, недопущення конфіскації вказаного майна.

Окрім того, близько 11:30 год. 17.05.2024 підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні залу № 108 Шевченківського районного суду м. Києва, ігноруючи заборону прокурора, працівників конвойної служби підписав довіреності на представництво інтересів з питань розпорядження майном, вчинення реєстраційних дій та внесення змін до ТОВ «Будівельний Альянс Монтажпроект», а також інші невстановлені документи, які йому надавав адвокат ОСОБА_20 у присутності нотаріуса ОСОБА_21 , який також перебував у залі судового засідання.

У зв`язку з цим ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_22 від 17.05.2024 у справі № 761/15738/24 слідчого та прокурора, якими здійснюється досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000876 від 12.10.2023, зобов`язано перевірити обставини щодо оформлення відповідних документів (в тому числі нотаріально посвідчених) за участю підозрюваного ОСОБА_7 в період перебування останнього в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва 17 травня 2024 року, на предмет дотримання відповідних правил і норм щодо утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, в тому числі в частині створення конвойною службою умов для контакту з іншими особами.

На переконання сторони обвинувачення, такими діями підозрюваний ОСОБА_7 намагається створити умови для подальшої перереєстрації відповідного майна та перерахунку грошових коштів, які є на рахунках ТОВ «Будівельний Альянс Монтажпроект», зважаючи на те, що на даний час на частку ОСОБА_7 у 100 % в статутному капіталі ТОВ «Будівельний Альянс Монтажпроект», а також на рахунки зазначеного товариства накладено арешти.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, наявний з огляду на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за повідомленою йому підозрою, та згідно відведеної йому ролі у злочинній організації, а тому повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру в участі в злочинній організації, та заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене у період воєнного стану, в особливо великих розмірах та членами злочинної організації. ОСОБА_7 , маючи значні статки та коло осіб із числа співробітників правоохоронних органів, Міністерства оборони України, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за повідомленою йому підозрою, а саме кримінальне правопорушення, передбачене статтею 332-2 КК України, тобто незаконний перетин державного кордону, тому вказаний ризик однозначно виключити неможливо.

А тому, сторона обвинувачення вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжких злочинів, наявність усіх передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, дає підстави вважати, що у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження, не матиме можливості запобігти впливу ОСОБА_7 на свідків по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищення підозрюваним речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, та у яких містяться відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду, а також запобігти перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих та процесуальних дій.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його триманню під вартою, не хворіє. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Вік ОСОБА_7 , його соціальні зв`язки, можуть дозволити йому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення за його участю досудового розслідування та судового розгляду.

Зокрема, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання чи особиста порука, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів. Серед осіб з кола спілкування підозрюваного слідству не відомі особи, які заслуговують на довіру, на адресу сторони обвинувачення не надходили письмові звернення осіб, які поручаться за ОСОБА_7 . Застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, враховуючи майновий стан підозрюваного та розмір чужого майна, у заволодінні якого він підозрюється, не здатне забезпечити належне та неухильне виконання ним покладених процесуальних обов`язків. З урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, застосування до нього домашнього арешту також не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

З огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які виразились у керуванні злочинною організацією та в участі у такій організації та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, злочинною організацією, на загальну суму 1 167 277 591,8 грн, застава у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000876 від 12.10.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 21.01.2025 року.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 100 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 000 гривень, із зобов`язанням підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з місця постійного проживання, в якому він мешкає (смт. Козин у Київській області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у їх сукупності.

Так, дані, які вказують на обґрунтовану підозру та в сторонньої особи не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання, а саме у: висновках експертів від 21.12.2023, 22.12.2023, 17.01.2024, 18.01.2024, 16.01.2024, 27.05.2024, 14.06.2024, 28.08.2024, 15.08.2024, 20.08.2024, 09.08.2024, 30.08.2024, протоколах обшуку від 15.11.2023, 10.01.2024, 20-22.03.2024, 20.03.2024, матеріалах договорів від 23.02.2023, протоколах тимчасового доступу до речей і документів від 14.05.2024, 22.03.2024, протоколах допиту свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 від 13.01.2024, ОСОБА_25 , ОСОБА_26 від 14.01.2024, ОСОБА_27 від 29.02.2024, ОСОБА_28 від 02.05.2024, ОСОБА_29 від 26.04.2024, ОСОБА_30 від 24.04.2024, ОСОБА_31 від 16.04.2024, ОСОБА_32 від 17.04.2024, ОСОБА_33 від 18.04.2024, ОСОБА_34 від 22.04.2024, ОСОБА_27 від 09.05.2024, ОСОБА_35 від 13.05.2024, ОСОБА_36 від 15.05.2024, ОСОБА_37 від 19.09.2024, ОСОБА_38 від 20.09.2024, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2024, протоколі огляду від 11.03.2024, протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 25.07.2023, 18.07.2023, протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 29.12.2023, протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 29.12.2023, листі Головного управління ДПС у Вінницькій області від 31.01.2024, листах Державної аудиторської служби України від 22.04.2024, 27.03.2024, листіі ТОВ «Літма» від 20.05.2024, листі ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 24.05.2024, листі Чернівецької митниці від 27.02.2024, листі Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України від 05.03.2024, протоколах огляду від 26.03.2024, 20.03.2024, 02.07.2024, 27.08.2024, 26.08.2024, 03.10.2024, листі ТОВ «Хмельницька мануфактура» від 25.09.2024, а також інших матеріалах досудового розслідування у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Зі змісту оскаржуваної ухвали всупереч твердженням апелянта, вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважав їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 .

Також, під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Так, обґрунтованість ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик переховування від слідства та суду), вбачається з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та проти власності, вчинених в умовах воєнного стану (особливого періоду), вчинених злочинною організацією, з корисливих мотивів. Санкції статей, що інкримінуються ОСОБА_7 , передбачають можливість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, може переховуватися від органів слідства, суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою. Одним із ризиків можливого переховування підозрюваного від слідства та суду є відсутність контролю за частиною державного кордону в окремих областях України.

Вказаний ризик підтверджується також тим, що ОСОБА_7 офіційно вже перебував у розшуку в рамках даного кримінального провадження (постановою слідчого від 18.01.2024 ОСОБА_7 оголошено у розшук у зв`язку із невстановленням місцезнаходження останнього). Батько ОСОБА_7 , зокрема з яким підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, також є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_7 тричі перетинав державний кордон України протягом 2023 року у період дії воєнного стану та оголошеної мобілізації, що свідчить про можливість залишення підозрюваним місця проживання, виїзду за межі території України, зокрема перетинання державного кордону в якості члена благодійної організації «Хоуп.ЮА», співзасновником якого являється, із подальшим переховуванням від правосуддя за кордоном.

А також, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 володіє нерухомим майном за кордоном, у Чеській Республіці, де може переховуватись. Майновий стан підозрюваного дозволить йому виїхати за межі України та тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

Інший підозрюваний в даному провадженні - ОСОБА_11 , за наявними даними незаконно перетнув державний кордон України та на даний час перебуває в Республіці Австрія, у зв`язку із чим оголошений у розшук. За кордоном перебуває разом із дружиною та сином, тобто наявність міцних соціальних зв`язків від реалізації ризику переховування не убезпечила.

Ризик незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у даному провадженні, обґрунтовується зокрема тим, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, інших осіб, ймовірно причетних до розслідуваних кримінальних правопорушень, може особисто вчинити дії чи схиляти інших осіб до вчинення дій, спрямованих на примушення до надання неправдивих показань, здійснювати на них тиск та залякування, в тому числі підкуп. Так, підозрюваний ОСОБА_7 , маючи авторитетні знайомства та зв`язки серед осіб у складі Міністерства оборони України, співробітників правоохоронних органів, може мати значні організаційні можливості для незаконного тиску на вказаних осіб. При цьому, доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту осіб в суді такий ризик залишається актуальним. Актуальність вказаного ризику підтверджується роллю і становищем ОСОБА_7 в розслідуваній протиправній діяльності.

Актуальність ризику впливу на осіб, яким можуть бути відомі значущі для кримінального провадження відомості, підтверджується також даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18.07.2023, з якого слідує про наявність в підозрюваного зв`язків в Міністерстві оборони України. Даним протоколом зафіксовано розмову між ОСОБА_7 та невстановленою особою, під час якої ОСОБА_7 вказує, що наступного дня призначають в Міністерство нового начальника, «людину команди».

Також щодо ризику впливу на інших осіб в провадженні свідчить те, що наразі батько ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , який є підозрюваним і в даному кримінальному провадженні, одночасно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди службовій особі у розмірі 500 тис. доларів США за зняття арешту з майна, на яке накладено арешт у даному кримінальному провадженні в інтересах ТОВ «ТЛР», ТОВ «БК СІТІГРАД», ТОВ «БАМ», директором якого є ОСОБА_7 05.07.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено та обвинувальний акт скеровано до суду.

Наявний також ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з іншими підозрюваними та співучасниками з метою уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. Вказане підтверджується тим, що, як зазначають слідчий та прокурори, на даний час у кримінальному провадженні залишаються невстановленими службові особи Міністерства оборони України, причетні до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим підозрюваний, перебуваючи на волі, може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності інших причетних до розслідуваних кримінальних правопорушень осіб. Підозрюваний також може зловживати своїми процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Крім того, інкриміновані ОСОБА_7 злочини передбачають обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, що може спонукати останнього вчиняти дії направлені на його приховання або відчуження. Вказаний ризик актуалізовано, оскільки як зазначає слідчий, родиною ОСОБА_7 вже здійснювалися дії для перереєстрації належного їй майна. Так, 30.12.2023 ОСОБА_12 (батьку ОСОБА_7 ) у кримінальному провадженні №0001135 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, що полягає у наданні неправомірної вигоди службовій особі за зняття арешту з майна, на яке накладено арешт у даному кримінальному провадженні в інтересах ТОВ «ТЛР», ТОВ «БК СІТІГРАД», ТОВ «БАМ», директором якого є ОСОБА_7 .

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно мати ОСОБА_7 - ОСОБА_18 02.01.2024 було укладено іпотечні договори із ОСОБА_19 , відповідно до яких обтяжується майно ОСОБА_18 .

Окрім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваним ОСОБА_7 05.01.2024 та 08.01.2024 укладено договори купівлі-продажу, згідно яких припинено речове право на наступне майно, яке перебувало у власності ОСОБА_7 , а саме: житловий будинок загальною площею 289,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0274, площа (га): 0,0147, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0273, площа (га): 0,0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0254, площа (га): 0,1136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; земельна ділянка із кадастровим номером :05:002:0253, площа (га): 0,1159, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231.

Окрім того, близько 11:30 год. 17.05.2024 року підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні залу № 108 Шевченківського районного суду м. Києва, ігноруючи заборону прокурора, працівників конвойної служби підписав довіреності на представництво інтересів з питань розпорядження майном, вчинення реєстраційних дій та внесення змін до ТОВ «Будівельний Альянс Монтажпроект», а також інші невстановлені документи, які йому надавав адвокат ОСОБА_20 у присутності нотаріуса ОСОБА_21 , який також перебував у залі судового засідання. У зв`язку з цим ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2024 у справі № 761/15738/24 слідчого та прокурора, якими здійснюється досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000876 від 12.10.2023, зобов`язано перевірити обставини щодо оформлення відповідних документів (в тому числі нотаріально посвідчених) за участю підозрюваного ОСОБА_7 в період перебування останнього в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва 17.05.2024, на предмет дотримання відповідних правил і норм щодо утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, в тому числі в частині створення конвойною службою умов для контакту з іншими особами.

З огляду на викладене, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 намагається створити умови для подальшої перереєстрації відповідного майна та перерахунку грошових коштів, які є на рахунках ТОВ «Будівельний Альянс Монтажпроект», незважаючи на те, що на даний час на частку ОСОБА_7 у 100 % в статутному капіталі ТОВ «Будівельний Альянс Монтажпроект», а також на рахунки зазначеного товариства, накладено арешти.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , наявний з огляду на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за повідомленою йому підозрою, та згідно відведеної йому ролі у злочинній організації, а тому повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру в участі в злочинній організації, та заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві) вчинене у період воєнного стану, в особливо великих розмірах та членами злочинної організації. ОСОБА_7 , маючи значні статки та зв`язки, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за повідомленою йому підозрою, а саме кримінальне правопорушення, передбачене статтею 332-2 КК України, тобто незаконний перетин державного кордону, тому вказаний ризик залишається актуальним.

Всупереч твердженням апелянта, колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 та встановлено, що це обумовлено необхідністю виконання вимог ст. 290 КПК України в частині надання доступу підозрюваним та стороні захисту до матеріалів досудового розслідування та реалізації права ознайомитися з ними, які на час розгляду клопотання складали 136 томів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, станом на день розгляду клопотання слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Разом з цим, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив заставу в даному кримінальному провадженні у розмірі 302 800 000 грн.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А тому, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на порушення правил підсудності, з огляду на те, що Печерський районний суд міста Києва відповідно до закону не є повноважним судом щодо розгляду клопотання слідчого ГСУ ДБР, а слідчі судді цих судів не мають компетенції здійснювати судовий контроль у кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчими ГСУ ДБР, фактичним місцем знаходження якого є будівля, що розташована за адресою: вул. Симона Петлюри, 15 у Шевченківського районі міста Києва, з огляду на наступне.

Юридична адреса місцезнаходження органу досудового розслідування - Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань: м. Київ, 01011, вул. Панаса Мирного, 28.

Крім того, адреса: вул. Панаса Мирного, 28 м. Київ, 01011 зазначена як юридична адреса Центрального апарату Державного бюро розслідувань на офіційному сайті ДБР.

Таким чином, юридична адреса Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань територіально не знаходиться в межах Шевченківського району м. Києва.

Доводи апелянта, що у діях ОСОБА_7 відсутні ознаки шахрайства, а також хибною є кримінально-правова кваліфікація діянь ОСОБА_7 і за ст.ст. 255, 209 КК України, також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

До того ж зауваження апелянта, що до ОСОБА_7 не застосовано належної правової процедури - фактично до особи без процесуального статусу підозрюваного застосовано та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вважає обґрунтованими та зазначає, що питання, пов`язані із врученням особі письмового повідомлення про підозру, врегульовані ст. 278 КПК України і є предметом судового розгляду скарг на повідомлення про підозру, розгляд яких здійснюється в порядку ст. 303 КПК України.

Доводи апелянта про те, що у поведінці ОСОБА_7 відсутні жодні ризики, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Тобто, законодавцем встановлено певний процесуальний запобіжник, що унеможливлює обмеження прав особи поза межами кримінального провадження.

Станом на час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року закінчився 21 січня 2025 року.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.05.2019 року у справі № 532/308/15-к (провадження № 13-23зво19), скасування такої ухвали про обрання запобіжного заходу, яка вже виконана, в жодному разі не може призвести до відновлення прав особи.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4