Справа № 456/3418/17
Провадження № 1-кс/456/204/2025
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши матеріали клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник адвокат ОСОБА_4 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року у справі №456/3418/17 на належну ОСОБА_3 установку горизонтально буріння марки «Vermeer D16x20A NAVIGATOR», серійний номер X1VRT170S0Y1000719X.

Клопотання мотивує тим, що у рамках кримінального провадження № №0001961 від 03.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.292 КК України, ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 03.11.2017 року у справі №456/3418/17 було накладено арешт на визнані постановою слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області речові доказами, у тому числі на установку горизонтального направленого буріння марки Vermeer D16х20А NAVIGATOR, серійний номер № X1VRT170S0Y1000719Х, власником якої є ОСОБА_3 , яка передана на зберігання ЛВДС «Броди», що розташоване в с. Смільне, урочище Промисловий центр, 6, Бродівського району, Львівської області. Втім, представник заявника вважає, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту відпала необхідність, оскільки володілець арештованого майна ОСОБА_3 не має жодного відношення до предмету досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, йому не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в межах даного кримінального провадження, будь-які дані, які б стверджували про можливу причетність власника тимчасово вилученого майна до обставин, які є об`єктом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні відсутні. Крім того, у кримінальному провадженні про підозру нікому не повідомлено, досудове розслідування триває понад 7 років. З моменту накладення арешту слідчим суддею 03 листопада 2017 року і по цей час усі слідчі дії з арештованим майном у цьому кримінальному провадженні вже проведені. Крім того, станом на цей час закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.292 КК України. Однак, вже тривалий час ОСОБА_3 , як володілець арештованого майна, позбавлений можливості розпоряджатись належним йому майном. У зв`язку з наведеними обставинами, представник заявника - ОСОБА_4 просить задовольнити подане ним клопотання та скасувати арешт, накладений на вищезгадане майно ОСОБА_3 ..

Особа в інтересах якої заявлено клопотання ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання тричі не з`явилися, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, суд вважає неявку сторони заявника, такою, що свідомо веде до затягування судового процесу, а тому зважаючи на обмежені строки розгляду справ вказаної категорії, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Прокурор Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд заяви про скасування арешту на майно без її участі. Окрім того, долучила до заяви письмові пояснення, в яких зазначає, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетна група осіб, оскільки саме згідно копій документів, які було надано ОСОБА_3 вбачається, що установка горизонтального направленого буріння була передана ним в оренду ОСОБА_6 згідно договору оренди спецтехніки від 03.04.2017, який як встановлено помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак таку установку виявлено та вилучено 03.11.2017, тобто зі спливом 2 місяців після смерті орендаря. Таким чином, на даний час з об`єктивних підстав, не встановлено дату час та місце укладення такого договору оренди, способи оплати за користування установкою, місце її передачі, спосіб та осіб, які здійснювали її переміщення до с. Верчани Стрийського району та інше. Разом з цим, не зрозумілим є той факт, яким чином ОСОБА_3 взагалі дізнався про вилучення та накладення арешту на майно, оскільки з позиції останнього така перебувала в оренді особи, яка до того ж і померла. Будучи, допитана як свідок ОСОБА_7 , дружина померлого нібито орендаря ОСОБА_6 , вказала, що її чоловік помер в 2017 році, він не був зареєстрований як ФОП та інших доходів, окрім як пенсії та підробітку сторожем не мав. Після його смерті ніхто до неї не приходив та за жодне устаткування для буріння не розпитував. На скільки їй відомо, то її покійний чоловік ніяких договорів оренди не укладав. ОСОБА_3 їй не відомий. Вказала, що під час огляду місця події, крім установки, виявлено та вилучено матерчаті рукавиці, гумові рукавиці та здійснено відповіді змиви, проведено молекулярно-генетичну експертизу та згідно повідомлення експертної установи від 23.04.2020 встановлено збіг таких з іншими кримінальними провадженнями. Відтак просила в задоволені клопотання відмовити в зв`язку з його безпідставністю.

Представник Стрийського РУП ГУ П у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відтак, у зв`язку з неявкою учасників, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання та дослідивши приєднані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Поміж тим, слід зазначити, що речовими доказами, згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, а саме слідчою ОСОБА_8 в судовому засіданні 25.02.2025, суду представленоматеріали кримінального провадження №0001961 від 03.11.2017 року.

З представлених матеріалів, судом встановлено, що 3.11.2017 р. внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст 15 ч. 1 ст 292 КК України. 03.02.2025 винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст 15 ч. 1 ст 292 КК України на ч. 3 ст 15 ч. 2 ст 292 КК України.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 03.11.2017 року у справі №456/3418/17, накладено арешт на визнані постановою слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області речові докази, а саме на установку горизонтально направленого буріння марки «Vermeer D16x20A NAVIGATOR», серійний номер X1VRT170S0Y1000719Х, брезентове накриття, 2 металевих трапа, полімерну трубу довжиною біля 300 м. з зовнішнім діаметром 5 см., внутрішнім діаметром 3 см., які передані на зберігання ЛВДС «Броди», що розташоване в с. Смільне, урочище Промисловий центр, 6, Бродівського району, Львівської області та на 1 пару матерчатих рукавиць, 1 пару гумових рукавиць, синій брезент, в який поміщено: ручну пилку, штикову лопату, граблі, ручку від коси, 2 мотузки з хомутами, 2 ключі з ланцюговим механізмом, 3 полімерних відра із залишками сірої порошкоподібної речовини.

Згідно з п. 1 ч. 2, абзацом першим ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку прийняття рішення щодо арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, такий арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно є речовим доказом.

Втім, згідно з абзацом другим ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

При цьому, судом також встановлено, що впродовж досудового розслідування ОСОБА_3 на виклики до слідчого для проведення його допиту не з`являвся, а також ні органу досудового розслідування, ні суду оригінали документів, а саме: договору поставки №01/07-13 від 01.07.2013 з додатком №l (специфікація №1) від 01.07.2013, договору оренди спецтехніки від 03.04.2017 та інші не надав, що унеможливлює перевірку справжності таких, тобто їх достовірності та ствердження того, що саме ОСОБА_3 є володільцем (власником) спірного майна, оскільки першочергово у клопотанні від 21.11.2017 останній вказував інші дані такої установки, а саме: «VERMEER D16, виготовлена 2005 року, серія № 1VR170S951001430.

В свою чергу, згідно відомостей, з матеріалів кримінального провадження, зокрема даних отриманих шляхом тимчасового доступу до речей та документів, в ПП «Комплект-Спецсервіс» вилучено оригінали документів щодо придбання установки та його продажу ПП «СТМ-Сервіс», а саме договір поставки №25/03-11 від 17.03.2011, видаткову накладну №133 від 27.06.2012 на машину НГБ «VERMEER», в яких відсутні ідентифікуючі ознаки установки, а специфікація відсутня. Також, в митному оформленні від 21.05.2012 вказано про три машини направленого буріння з різними ідентифікуючими ознаками, в тому числі вказана установка, а саме: «VERMEER D16, виготовлена 2005 року, серія №1VR170S951001430, щодо якої першочергово подавалось клопотання заявником, однак між останнім та вказаним підприємством будь-які договірні відносини відсутні, а тому заявник не міг знати про наявність такої техніки та її ідентифікуючі ознаки.

Разом з цим, з копій документів, які долучені адвокатом ОСОБА_4 вбачається, що 01.07.2013 укладено договір поставки №01/07-13 з ПП «СТМ-Сервіс» про продажу товару, де згідно Специфікації №1 від 01.07.2013 вказано, модель «VERMEERD 16», 2000 року виготовлення, серійний номер №1 VRT170S0Y1000719, яка є машиною направленого горизонтального буріння.

Також, з довідки ПП «СТМ-Сервіс» №02-т від 02.09.2013 вбачається, що така видана на підтвердження продажу вищевказаної машини для пред`явлення до територіального управління Держгірпромнагляду.

Разом з цим, прокурор зазначає, що згідно інформації з Державної служби України з питань праці від 16.02.2018 установка горизонтального направленого буріння марки «VERMEER D16?20A NAVIGATOR», серійний номер X1VRT170S0Y1000719X (або №1VRT170S0Y1000719) згідно інформацій територіальних органів Держпраці не зареєстрована.

За приписами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з положеннями ч.ч. 3-4 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відтак, нормою кримінального процесуального закону визначений загальний порядок скасування арешту майна, яке здійснюється прокурором у випадку закриття кримінального провадження, або судом у разі закінчення справи постановленням судового акту.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001961 від 03.11.2017 року триває, слідчим проводяться слідчі дії, а установка горизонтально направленого буріння марки «Vermeer D16x20A NAVIGATOR», серійний номер №X1VRT170S0Y1000719X є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001961 від 03.11.2017 року, відповідно підстави, що слугували для накладення арешту на майно, в порядку ст. 170 КПК України досі існують.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що сплив строків давності, передбачених ст.49 КК України не є підставою для закриття кримінального провадження і не може бути підставою для скасування арешту на майно, оскільки досудове розслідування триває.

Поміж тим, беручи до уваги те, що питання про скасування арешту на майно в даному кримінальному провадження уже неодноразово вирішувалося, востаннє ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 3.02.2025 в задоволенні клопотання про скасування арешту відмовлено. А тому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що сама по собі незгода з ухвалою про арешт майна, яка набрала законної сили не може бути підставою для скасування такого арешту.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність скасування такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на те, що арештоване майно має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні, доля яких має вирішуватися у порядку, встановленому ст. 100 КПК України, тавраховуючи обґрунтованість накладення арешту, беручи до уваги потреби досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника - адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001961 від 03.11.2017.

Керуючись ст.ст. 169,170-175, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001961 від 03.11.2017 року - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню, в порядку ст.309 КПК України, не підлягає.

Копію ухвали надіслати учасникам кримінального провадження, для відома.

Слідчий суддя ОСОБА_9