Провадження № 1-кс/761/7385/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чумаки Миколаївської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000454, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 111-1, ч. 8 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000454, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 111-1, ч. 8 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000454, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 111-1, ч. 8 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України, який добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території, зазначених умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації рішення представників вищого політичного керівництва держави-агресора щодо широкомасштабного примусового протиправного заволодіння матеріальними активами суб`єктів господарювання у сфері агропромислового комплексу України, а також передача вказаних матеріальних ресурсів, які не можуть бути використані для військових дій, представникам держави-агресора, призвели до заволодіння майном ТОВ «НІКОПОЛЬСЬКА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ», ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», ТОВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» та сільськогосподарською продовольчою продукцією загальною вартістю 104 217 663 грн, яка зберігалась на зернових складах цього підприємства, що є тяжкими наслідками.

Унаслідок прийняття вказаних рішень, вчинення ОСОБА_7 як громадянином України, який добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території, упродовж 2022 року, починаючи з 01.04.2022, зазначених умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації рішення представників вищого політичного керівництва держави-агресора щодо широкомасштабного примусового протиправного заволодіння матеріальними активами суб`єктів господарювання у сфері агропромислового комплексу України, а також передачі їх майна представникам держави-агресора, запаси продуктів харчування та мінеральні добрива, необхідні для нормального забезпечення діяльності сільськогосподарських районів, що виробляють продовольство, не були використані для військових дій, а за сприяння ОСОБА_7 вчинено їх відкрите заволодіння (пограбування), заборонене ч. 2 ст. 33 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, без будь-якої військової необхідності. Фактично співучасниками вчинено серйозне порушення Женевської конвенції від 12.08.1949 року, а саме незаконне, невмотивоване і широкомасштабне привласнення майна, не викликане військовою необхідністю, скоєне щодо осіб та майна, що перебувають під захистом Конвенцій. Військова необхідність у фактичному пограбуванні зазначених запасів зернових культур була відсутня, оскільки попередньо викрадені зернові культури не встановленими військовослужбовцями ЗС РФ та представниками окупаційної адміністрації використано не для військових дій і не для задоволення потреб населення, а з корисливою метою та з мотивів особистого неправомірного збагачення, перевезено до морських портів РФ та тимчасово окупованої АРК, звідки морськими суднами направлено до інших країн під виглядом експортної продукції РФ. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Враховуючи вищевикладене, 17.12.2022 року громадянину України - ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 8 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного 17.12.2022 року опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуски №267 (7388) від 17.12.2022 року.

Органом досудового розслідування було здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 повістками до слідчого. Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 17.12.2022 року розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик» та також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» №267 (7388) від 17.12.2022 року.

Однак, підозрюваний ОСОБА_7 у визначений час та дати до слідчого не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив і, як наслідок, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не відоме.

22.06.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Разом з тим, відповідно до відповіді на доручення, отриманої від оперативного підрозділу, а саме ГУ «І» ДЗНД СБ України - громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на тимчасово окупованих територіях Херсонської області та АР Крим.

Разом з тим, у клопотанні прокурор зазначає, що необхідність обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування подав до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки воно не є обґрунтованим та прокурором не доведено наявності ризиків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000454, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 111-1, ч. 8 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

17.12.2022 року громадянину України - ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 8 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного 17.12.2022 року опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуски №267 (7388) від 17.12.2022 року.

Органом досудового розслідування було здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 повістками до слідчого. Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 17.12.2022 року розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик» та також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» №267 (7388) від 17.12.2022 року.

Однак, підозрюваний ОСОБА_7 у визначений час та дати до слідчого не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив і, як наслідок, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не відоме.

22.06.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Разом з тим, відповідно до відповіді на доручення, отриманої від оперативного підрозділу, а саме ГУ «І» ДЗНД СБ України - громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на тимчасово окупованих територіях Херсонської області та АР Крим.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_7 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній усвідомлює тяжкість можливого покарання.

Між тим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику знищення, приховання та спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_7 , оскільки досудове розслідування триває та органом досудового розслідування не було проведено усіх необхідних слідчих/розшукових дій.

Також, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки тяжкість настання ймовірного покарання може спонукати останнього до вчинення дій чи бездіяльності для його уникнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, його зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжкого, враховуючи що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території та оголошений у розшук, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчим суддею враховується вагомість зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 переховується на території інших держав, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000454, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 5 ст. 111-1, ч. 8 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України. - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8