ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418, за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також зважаючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 204 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, з вилученням та знищенням вироблених товарів та конфіскацією обладнання для її виготовлення.

- за ч. 2 ст. 199 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, призначити остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням вироблених товарів та з конфіскацією обладнання для її виготовлення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи щодо ОСОБА_9 виправдувальний вирок, виходив із недопустимості частини доказів.

Разом із тим, висновки щодо недопустимості письмових доказів внаслідок неналежного, на думку суду, завірення копій відповідних документів є необґрунтованими та не відповідають як положенням 87 КПК України, так і висновкам Верховного Суду.

Щодо посилання суду на недопустимість як доказів протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій внаслідок відсутності у справі процесуальних рішень щодо надання дозволів на їх проведення, а також на використання їх результатів у даному провадженні, зазначає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 було виділене з іншого кримінального провадження за № 0000147, у межах якого було проведено вказані процесуальні дії, а відтак отримання дозволу в порядку ст. 257 КПК України на використання їх результатів у даному провадженні не є необхідним. Що стосується дозволів на їх проведення, то вони були надані до висловлення Верховним Судом України у 2017 році правової позиції щодо необхідності відкриття відповідних ухвал, а відтак вказана позиція не повинна враховуватись при оцінці доказів, що добуті у межах їх проведення.

Крім того вказує, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час досудового розслідування підтверджували факти зберігання та збуту підроблених марок акцизного збору, а також участь у незаконному зберіганні, виготовленні алкогольних напоїв з недоброякісної сировини, втім відмовились від раніше наданих показань. Надаючи оцінку їх показанням, суд першої інстанції послався лише на положення ст. 23 КПК України й те, що зазначені особи не повідомляли в суді про вплив на них з боку обвинуваченого з метою зміни ними своїх показів, як і не повідомляли про наявність у них приводів оговорювати обвинуваченого.

Водночас судом не надано оцінку тому, що вказані свідки є обвинуваченими у кримінальному провадженні №0000147, з якого і були виділені матеріали щодо ОСОБА_11 та яке перебуває на розгляді Бабушкінського районного суду. Вказує, що зміна показань цим свідками через понад 7 років після допиту свідчить про вплив на них з боку обвинуваченого, втім суд першої інстанції зміні їх показань будь-якої оцінки не надав.

Зазначає, що вина обвинуваченого дослідженим судом доказами, у тому числі тими, що були безпідставно визнані недопустимими, є повністю доведеною.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення. Доводи апеляційної скарги вважає незаконними та необґрунтованими, оскільки сторона обвинувачення не відкрила стороні захисту ухвали про законність проведення НСРД згідно до ст. 290 КПК, не надала суду вказаних процесуальних рішень або належних доказів того, що прокурором під час досудового розслідування були вжиті всі заходи для їх своєчасного розсекречення, що ставить під сумнів законність проведення всіх негласних слідчих дій щодо обвинуваченого. Зазначає, що наведені порушення конституційних прав ОСОБА_9 не можуть бути усунуті у даному кримінальному провадженні, адже доказів своєчасного звернення органу прокуратури до суду з метою розсекречення ухвал на проведення НСРД не надано і їх не може бути.

Вказані рішення щодо законності проведення НСРД не зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, та до цього часу їх не було надано суду, натомість стороною захисту надано належний доказ того, що прокурор до 16.03.2021 року не звертався до апеляційного суду з метою скасування грифу таємності та направлення до прокуратури ухвал слідчого судді про надання відповідних дозволів на проведення НСРД у даному провадженні, незважаючи що справа розглядається в суду з 2016 року. Відповідне письмове клопотання про недопустимість доказів та відповідь голови Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2021 року за № 06-1743, надана на адвокатський запит, відкриті стороні обвинувачення, досліджені судом і долучені до справи в ході судового розгляду.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні постанови і ухвали про дозвіл на проведення НСРД, при цьому законність їх проведення, зміст і суть протоколів НСРД, стороною захисту оспорювались в суді, у зв`язку із чим протоколи НСРД не можуть бути допустимими доказами у справі.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому йому та підтриманому прокурором обвинуваченні за ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України, та виправдано його у зв`язку з відсутністю в його діях складів інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 приблизно на початку жовтня 2014 року, більш точну дату під час досудового слідства встановити не вдалось, при невідомих обставинах познайомився з двома особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, які на той час здійснювали виробництво фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів, маркованих підробленими марками акцизного податку України.

Протягом жовтня 2014 року, більш точний час під час здійснення досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_9 та дві особи, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, домовились про організацію на території м. Дніпропетровська виготовлення, зберігання та збуту фальсифікованої лікеро-горілчаної продукції, маркованої підробленими марками акцизного податку України.

Після чого ОСОБА_9 почав здійснювати загальне керівництво та контроль над діями двох осіб, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, та підшукував постійні джерела придбання інгредієнтів для незаконного виготовлення алкогольних напоїв, підроблених марок акцизного збору, наліпок на пляшки з зазначенням назви алкогольного напою та торгової марки, а також місця, які б можливо було використати, як цехи з виготовлення вищевказаних алкогольних напоїв та підшукував канали збуту незаконно виготовленої алкогольної продукції.

Особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, здійснював безпосередньо керівництво з незаконного виготовлення алкогольних напоїв в підпільних цехах, забезпечував їх інгредієнтами для виготовлення алкогольних напоїв, наймав для незаконного виготовлення алкогольних напоїв працівників, завідомо не обізнаних про вчинення кримінального правопорушення, підшукував клієнтську базу для незаконного збуту незаконного виготовлених алкогольних напоїв.

Інша особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, займався заготовкою тари для подальшого розливу незаконно виготовлених алкогольних напоїв, а саме миттям пустих пляшок та наклеюванням на них наліпок з зазначенням торгової марки та назви горілки, підшукував клієнтів для незаконного збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, зберігав незаконно виготовлені алкогольні напої з метою їх подальшого збуту.

Так, приблизно наприкінці жовтня 2014 року, більш точний час у ході досудового слідства встановити не вдалось, ОСОБА_9 підшукав приміщення, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Електрична, 6, а також м. Дніпропетровськ вул. Будьоного, 4, які мав намір використати як цеха з незаконного виготовлення алкогольних напоїв. Після чого, він 13.10.2014 року, виконуючи вимоги злочинної змови, разом із співучасником вчинення кримінального правопорушення, особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, завіз на територію орендованих ним приміщень, розташованих за вищевказаними адресами, обладнання для виготовлення алкогольних напоїв (шланги, водяні рівні, промислові фени), марки акцизного збору, каністри зі спиртом етиловим, діжки для змішування спирту та води, а також пусті пляшки об`ємом 0,5л., 0,25л. з етикеткою «Горілка Пшенична», ТОВ «Олександрія Бліг», «Первак» та «Мороша», які заздалегідь через канали зв`язку (по телефону) замовив у співучасника кримінального правопорушення, другої особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, тим самим обладнавши підпільний цех з незаконного виготовлення алкогольних напоїв. Співучасник вчиненого кримінального правопорушення, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, для виконання вищевказаного злочинного наміру, діючи згідно із розподіленою йому роллю, в цей же час підшукав невстановлену кількість чоловіків, завідомо не обізнаних о вчиненні кримінального правопорушення, яких найняв для виконання роботи з виготовлення горілки на підпільних цехах, ввівши їх в оману про законність здійснюваної ними роботи та пообіцявши за неї грошову винагороду.

Після чого, ОСОБА_9 разом із співучасниками вчиненого кримінального правопорушення, двома особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, виконуючи вимоги злочинного наміру, направленого на незаконне зберігання, придбання з метою використання при продажу товарів, а також збуті підроблених марок, а також на незаконне виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільних цехів, з недоброякісної сировини, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, діючи умисно, згідно із розподіленими між собою ролями, із корисливої зацікавленості, розпочали незаконне виготовлення алкогольних напоїв - водно-спиртового розчину, який поміщували в пляшки з наліпками «Горілка Пшенична Олександрія», « ОСОБА_14 », «Первак» та «Мороша», після чого, підшукавши клієнтів, незаконно збували вищевказані незаконно виготовлені алкогольні напої.

Таким чином, 30.03.2015 року, більш точний час встановити не вдалось, ОСОБА_9 , разом із співучасниками кримінального правопорушення двома особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізовувати свій вищевказаний злочинний намір, незаконно, за допомогою найманих працівників, керуючи процесом, знаходячись за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Будьоного, 4, та м. Дніпропетровськ, вул. Електрична, 6, виготовили не менше 1400 пляшок об`ємом 0,5 л. горілки «Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг», 263 пляшки об`ємом 0,5 л. горілки «Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвес», 60 пляшок об`ємом 0,5 л. горілки «Первак першого перегону», надавши їм ознаки товару народного вжитку шляхом наклеювання марок акцизного податку, які залишили зберігати до 31.03.2015 року.

Так, 01.04.2015 року ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, разом із співучасниками вчиненого кримінального правопорушення двома особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, із корисливої зацікавленості, зберігав незаконно виготовлену алкогольну продукцію з недоброякісної сировини, що становить загрозу для життя та здоров`я людей та підроблені марки акцизного збору, з метою подальшого збуту за місцем розташування незаконно організованого підпільного цеху за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьоного, 4, де в цей же день в проміжок часу з 08.05 год. до 10.00 год. було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: спирт у бочці об`ємом 500 л., 416 пляшок об`ємом 0,5 л. незаконно виготовленого алкогольного напою - водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг», 432 пляшки об`ємом 0,5 л. незаконно виготовленого алкогольного напою - водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», 5 пляшок об`ємом 0,5л. незаконно виготовленого алкогольного напою - водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Первак», каністра зі спиртом об`ємом 35 л., машинка для закатування кришок, етикетки з написами на них горілка «Первак», «Мороша», марки акцизного збору у кількості 3830 штук, обладнання для виготовлення та розливу горілки.

Згідно із висновком судово-технічної експертизи № 65/06-134 від 27.04.2015 марки акцизного збору у кількості 3822 штук виготовлені не на підприємстві та не відповідають за своїми характеристиками встановленому зразку (акцизним маркам, що виготовлялись на Поліграфічному комбінаті «Україна», в квітні 2013 року та маркам акцизного податку України для маркування алкогольних напоїв).

Згідно із висновком судово-хімічної експертизи № 182 від 10.04.2015 надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьоного, 4, містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами та спиртом етиловим. Надані алкогольні напої не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», наданий спирт етиловий не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ратифікований. Технічні умови.» Надані алкогольні напої та спирт етиловий не відповідають вимогам Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», тобто є адельтерованими та небезпечними для здоров`я людини.

Окрім цього, 01.04.2015 року ОСОБА_9 , разом із співучасниками вчиненого кримінального правопорушення, двома особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, із корисливої зацікавленості, зберігав незаконно виготовлену алкогольну продукцію з недоброякісної сировини, що становить загрозу для життя та здоров`я людей та підроблені марки акцизного збору, з метою подальшого збуту за місцем розташування незаконного організованого підпільного цеху за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Електрична, 6, де в цей же день в проміжок часу з 09.30 год. до 11.30 год. було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: 180 пляшок об`ємом 0,25 л. незаконно виготовленого алкогольного напою - водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», бочка зі спиртом у кількості 235 л., обладнання для виготовлення та розливу горілки.

Згідно із висновком судово-технічної експертизи № 65/06-134 від 27.04.2015 марки акцизного збору зняті з горловини пляшок, що були відібрані, як зразки під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Електрична, 6, не відповідають за своїми характеристиками встановленому зразку (акцизним маркам, що виготовлялись на Поліграфічному комбінаті «Україна», в квітні 2013 року та маркам акцизного збору України для маркування алкогольних напоїв).

Згідно із висновком судово-хімічної експертизи № 182 від 10.04.2015 надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Електрична, 6, містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами та спиртом етиловим. Надані алкогольні напої не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», наданий спирт етиловий не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ратифікований. Технічні умови.» Надані алкогольні напої та спирт етиловий не відповідають вимогам Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», тобто с адельтерованими та небезпечними для здоров`я людини.

31.03.2015 року ОСОБА_9 , разом із співучасниками вчиненого кримінального правопорушення двома особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, домовились у телефонній розмові з покупцем горілки ОСОБА_15 , матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, який здійснює продаж алкогольних виробів за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , збув незаконно виготовлені алкогольні напої - розчин водно-спиртовий.

Після чого в цей же день, 31.03.2015 року особа, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, діючи умисно, згідно із розподіленою йому роллю, забравши з одного з підпільних цехів 3600 пляшок об`ємом 0,5л. незаконно виготовленого алкогольного напою водно - спиртового розчину, наклеєними наліпками «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг», які доставив до торгового кіоску, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Щербаня, 1, де, діючи умисно, згідно із розподіленою роллю, незаконно збув ОСОБА_16 , матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, за що отримав грошові кошти у невстановленому розмірі.

01.04.2015 року в проміжок часу з 11.15 гол. до 11.27 гол. співробітниками СВ ДМУ разом із співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ проведено огляд приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_16 , де було виявлено та вилучено частину від раніше придбаного останнім алкогольного напою, а саме 3 пляшки об`ємом 0,5 л. з наклеєними на них наліпками «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг».

01.04.2015 року в проміжок часу з 12.20 год. до 12.50 год. співробітниками СВ ДМУ разом із співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ проведено огляд приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_16 , де було виявлено та вилучено 4 пляшки з маркуванням «Первак» та 1 пляшку з маркуванням «Мороша», на яких було наклеєно марки акцизного податку України.

Згідно із висновком судово-технічної експертизи № 65/06-134 від 27.04.2015 марки акцизного податку, вилучені за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Щербаня, 1 та АДРЕСА_4 , не відповідають за своїми характеристиками встановленому зразку (акцизним маркам, що виготовлялись на Поліграфічному комбінаті «Україна», в квітні 2013 року та маркам акцизного збору України для маркування алкогольних напоїв (лікеро-горілчаної продукції вітчизняного виробництва)).

Згідно із висновком судово-хімічної експертизи № 182 від 10.04.2015 року надані зразки рідин, вилучені за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами. Надані алкогольні напої не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови». Надані алкогольні напої не відповідають вимогам Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», тобто є адельтерованими та небезпечними для здоров`я людини.

31.03.2015 року ОСОБА_9 разом із співучасниками кримінального правопорушення двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, згідно із розподілених ролей, попередньо домовившись в телефонній розмові з покупцем горілки ОСОБА_17 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), збув беззаконно виготовлені алкогольні напої - розчин водно-спиртовий. Після чого, в цей же день, 31.03.2015 року особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, згідно із розподіленою йому роллю, забравши з вищевказаних підпільних цехів 1400 пляшок об`ємом 0,5л. незаконно виготовленого алкогольного напою водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг», 260 пляшок об`ємом 0,5л. незаконно виготовленого алкогольного напою - водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», та 60 пляшок об`ємом 0,5 л незаконно виготовленого алкогольного напою - водно спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Первак Першого перегону», які доставив за місцем мешкання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_5 , де діючи умисно, згідно із розподіленою роллю, незаконно збув ОСОБА_17 , за що отримав грошові кошти у невстановленому розмірі.

01.04.2015 року в проміжок часу з 08.40 год. до 11.55 год. співробітниками СВ ДМУ разом із співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем мешкання ОСОБА_17 , де було виявлено та вилучено: 1400 пляшок об`ємом 0,5 л. незаконно виготовленого алкогольного напою - водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг», 260 пляшок об`ємом 0,5л. незаконно виготовленого алкогольного напою - водно-спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», та 60 пляшок об`ємом 0.5 л незаконно виготовленого алкогольного напою - водно- спиртового розчину з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Первак Першого перегону».

Згідно із висновком судово-технічної експертизи № 65/06-134 від 27.04.2015 марки акцизного збору, зняті з пляшок, відібраних, як експериментальний зразок під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Образцова, 79, не відповідають за своїми характеристиками встановленому зразку (акцизним маркам, що виготовлялись на Поліграфічному комбінаті «Україна», в квітні 2013 року та маркам акцизного збору України для маркування алкогольних напоїв).

Згідно із висновком судово-хімічної експертизи № 182 від 10.04.2015 року надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Образцова, 79, містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами. Надані алкогольні напої не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови». Надані алкогольні напої не відповідають вимогам Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», тобто с адельтерованими та небезпечними для здоров`я людини.

Умисні дії ОСОБА_9 , що виразилися у зберіганні, придбанні з метою використання при продажу товарів, а також в збуті підроблених марок акцизного збору, за попередньою змовою групою осіб, були кваліфіковані в обвинувальнмоу акті за ч. 2 ст. 199 КК України.

Умисні дії ОСОБА_9 , що виразились у незаконному зберіганні, виготовленні алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільних цехів з недоброякісної сировини, що становить загрозу для життя та здоров`я людей, та збуті такої продукції, були кваліфіковані в обвинувальному акті за ч. 3 ст. 204 КК України.

Обгрунтовуючи свій висновок про відсутність у діях ОСОБА_9 складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд першої інстанції зазначив, що надані стороною обвинувачення копії письмових документів (протоколів процесуальних та слідчих дій, висновків експертів тощо) є недопустимими доказами внаслідок того, що вони не засвідчені у визначений законом спосіб, являють особою ксерокопії документів, здебільшого негарної якості, і містять тільки підпис не встановленої особи та нечіткий відбиток печатки № 5 ДМУ ГУНП України у Дніпропетровській області, а також до них не додані оптичні носії інформації щодо здійснених слідчих дій (обшуків, НСРД тощо); ксерокопії протоколів про проведення НСРД є недопустимими доказами зважаючи на відсутність у справі будь-яких інших документів щодо цих дій, зокрема дозволів та доручень на їх проведення, оптичних носіїв інформації, отриманої у їх межах тощо; показання допитаних судом свідків не підтверджують фактів вчинення ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції при йшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не надані належні, допустимі, достовірні та взаємоузгоджені докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_9 складу інкримінованих кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів; думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність; повторно безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги прокурора та його клопотання про повторне дослідження доказів, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, у відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, положення вказаної статті Конвенції гарантують право на справедливий розгляд справи саме обвинуваченому, а не стороні обвинувачення, і положення Конвенції не можуть тлумачитись на шкоду обвинуваченому.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У мотивувальній частині суд повинен описати результати оцінки доказів навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК).

Перевіривши висновки та мотиви суду першої інстанції, викладені у вироку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі не з огляду на наступне.

Оцінка, надана апеляційним судом доказам, визнаним судом першої інстанції недопустимими.

З оскарженого вироку вбачається, що, дослідивши докази обвинувачення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що письмові документи (протоколи процесуальних та слідчих дій, висновки експертиз тощо) є недопустимими доказами, оскільки копії зазначених документів не засвідчені у визначений законом спосіб, представляють собою ксерокопії документів, здебільшого негарної якості, яка унеможливлює їх дослідження (оголошення), і містять тільки підпис невідомої особи та нечіткий відбиток печатки № 5 ДМУ ГУНП України в Дніпропетровській області.

Із такими висновками колегія суддів не може погодитись, оскільки відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, викладеної зокрема у Постанові у справі № 344/2995/15-к, не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим.

Згідно із ч. 1, ч. 3, ч. 5 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). У разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

У Постанові від 20 березня 2023 року, справа №761/37510/18, Верховний Суд зазначив, що у кримінальному провадженні, розпочатому шляхом виділення матеріалів з іншого такого провадження, може бути використано як докази ті матеріали, які було виділено з первісного провадження, в порядку вимог статті 217 КПК, якщо такі матеріали існували на момент виділення.

Як вбачається з матеріалів справи, копії документів - протоколи обшуків, висновки експертизи, витяги з єдиного реєстру досудових розслідувань, - були виділені в порядку ст. 217 КПК України згідно постанови процесуального керівника, старшого прокурора прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_18 від 29 травня 2015 року з матеріалів об`єднаного кримінального провадження № 0000147 в окреме провадження, що не суперечить процесуальному закону, а відсутність належного засвідчення цих документів, неналежна якість окремих копій тощо не можуть вважатися підставами для автоматичного визнання наявних у них відомостей недопустимими доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів, не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, вважає допустимими наступні письмові докази, що були безпосередньо повторно досліджені у межах апеляційного розгляду на підставі клопотання прокурора (т. 5 а.с. 223-230), із збереженням їх нумерації, наведеної у вказаному клопотанні:

(1)Постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 29 травня 2015 року відповідно до якої старший прокурор прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_18 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000147 від 03.04.2014, постановив виділити з кримінального провадження №0000147 в окреме провадження матеріали досудового розслідування в копіях за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень у кримінальних провадженнях № 0000198, № 0000199, №0000200, № 0000201, № 0000374, № 0000375, № 0000376, № 0000377 з боку ОСОБА_9 за фактом організації функціонування підпільних цехів з виробництва фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.199, ч.3 ст.204 КК України, виділені матеріали направити до СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України (т. 1 а.с. 8-9);

(2)Постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 29 травня 2015 року відповідно до якої старший прокурор прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_18 постановив об`єднати в одне кримінальне провадження матеріали досудових розслідувань № 0000418, № 0000419, 3 0000420, № 0000421, №0000422, № 0000423, № 0000424, № 0000425 від 29.05.2015 на підставі ч. 1 ст.217 КПК України, об`єднаному кримінальному провадженню присвоїти №0000418 (т. 1 а.с. 6-7);

(3)Копію протоколу обшуку від 8 травня 2014 року, згідно якого в ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_6 , було виявлено та вилучено: 2 упаковки з пустою тарою (пляшки), 20 ящиків з пляшками з прозорою рідиною з етикеткою « Пшенична мрія», 4 ящика з пляшками з прозорою рідиною з етикеткою « Пшенична мрія», пуста скляна тара в 95 ящиках картонних, пластмасові каністри у кількості 6 штук, пластикова каністра зі спиртом, 9 штук каністр з водою, 18 штук пустих каністр, картонна коробка з кришками, бідон з горілкою, упаковки з акцизними марками у кількості близько 1800 штук, закаточний ключ, фен (т. 1 а.с. 24-26);

(4)Копію протоколу обшуку від 8 травня 2014 року, згідно якого в ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Пресова, 57н, було виявлено та вилучено: 3 пластикових ящика з пляшками з рідиною коричневого кольору, 2 упаковки з 40 пляшками з прозорою рідиною з етикеткою «Пшенична» з акцизними марками, пусті скляні пляшки, 21 пластиковий ящик з пустими скляними пляшками, 6 пластикових ящиків з пустими скляними пляшками, 22 пака по 20 пляшок з етикеткою «Пшенична», картонні коробки з пляшками з етикетками «Водка Пшенична», упаковки з етикетками «Горілка пшенична Мрія», блокнот з записами, бідони з рідинами, картонні ящики з кришками, 20 паків з пляшками з етикетками «Водка Первак» (т. 1 а.с. 30-32);

(19) Копію висновку судово-технічної експертизи № 65/06-134 від 27.04.2015 року, згідно якого марки акцизного збору, зняті з пляшок, відібраних як експериментальний зразок під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Образцова, 79, не відповідають за своїми характеристиками встановленому зразку (акцизним маркам, що виготовлялись на Поліграфічному комбінаті «Україна», в квітні 2013 року та маркам акцизного збору України для маркування алкогольних напоїв) (т. 1 а.с. 74-81);

(20) Копію висновку судової хімічної експертизи № 1911-14 від 04.09.2014 року, згідно якого спиртово-водні суміші, представлені на дослідження, являються алкогольними напоями, що не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003, основними їх компонентами є етиловий спирт та вода (т.1 а.с. 83-85);

(21) Копію висновку судової хімічної експертизи № 1913-14 від 12.09.2014 року, згідно якого спиртовмісні суміші, представлені на дослідження являються алкогольними напоями, що не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003, основними їх компонентами є етиловий спирт та вода (т. 1 а.с. 87-90);

(26) Копію висновку судової технічної експертизи № 65/06-145 від 07.05.2015 року, згідно якого 93366 марок акцизного податку України «АВ», виявлені та вилучені 08.05.2014 року в ході проведення обшуку за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, Ювілейне, вул. Виробнича, 17, не відповідають за своїми характеристиками встановленому зразку (акцизним маркам, що виготовлялися на Поліграфічному комбінаті «Україна», та маркам акцизного податку України для маркування алкогольних напоїв (т. 1 а.с. 153-158);

(27) Копію протоколу обшуку від 01.04.2015 року, згідно якого в ході проведення обшуку у підпільному цеху за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьоного, 4, було виявлено та вилучено: спирт у бочці об`ємом 500 л, 416 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно-спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг», 432 пляшки об`ємом 0,5 л. з водно-спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», 5 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно- спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Первак», каністра зі спиртом об`ємом 35 л, машинка для закатування кришок, етикетки з написами на них горілка «Первак», «Мороша», марки акцизного збору у кількості 3830 штук, обладнання для виготовлення та розливу горілки, (т. 1 a.c. 195- 197);

(28) Копію протоколу обшуку від 01.04.2015 року, згідно якого в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 , адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено та вилучено: 1400 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно- спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександря Бліг», 260 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно- спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», та 60 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно-спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Первак Першого перегону», (т.1 а.с. 199-200);

(29) Копію протоколу обшуку від 01.04.2015 року, згідно якого в ході проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Пресова, 57-к, було виявлено та вилучено: чорнові записи, наклейки на пляшки, 6 пляшок з рідиною прозорого кольору з наклеєними наліпками «Первак», каністра з рідиною, мішки з кришками, пусті склянки та бутилі з наклейками (т. 1 а.с. 208-210);

(30) Копію протоколу обшуку від 01.04.2015 року, згідно якого в ході проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Електрична, 6, було виявлено та вилучено: 180 пляшок об`ємом 0,25 л з водно-спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», бочка зі спиртом 235 л., обладнання для виготовлення та розливу горілки. (т. 1 а.с. 204-205);

(31) Ксерокопію протоколу обшуку від 01.04.2015 року, згідно якого в ході проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вологодська, 103 нічого не вилучено та не знайдено (т. 1 а.с. 212-213);

(32) Копію протоколу обшуку від 01.04.2015 року, згідно якого в ході проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Театральна, 5/66, були вилучені ноутбук з зарядним пристроєм, грошові кошти у сумі 3870 гривень та 200 доларів США (т. 1 а.с. 215-217);

(33) Копію протоколу огляду від 01.04.2015 року, згідно якого було оглянуто приміщення магазину «Продукти», розташованого по пр. Калініна, 63 у м. Дніпропетровську, в ході огляду якого були оглянуті та вилучені дві пляшки горілки «Хлібний Дар» об`ємом 0,2 л. (т. 1 а.с. 228);

(34) копію протоколу огляду від 01.04.2015 року, згідно якого було оглянуто приміщення кіоску, розташованого по вул. Щербаня, 1 у м. Дніпропетровську, в ході огляду якого були оглянуті та вилучені три пляшки горілки «Пшенична Олександрія». (т.1 а.с. 230);

(35) Копію висновку судової хімічної експертизи № 182 від 10.04.2015 року, згідно якого надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Пресова, 57- к (об. 35,36,39), містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами. Надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 4 (об. 1,2,7,8,11-14,25,26,31,32,38), містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами та спиртом етиловим (об. 7,8,31,32,38). Надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Електрична, 6 (об. 9,10,17,18,37), містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами та спиртом етиловим, (об. 9,10). Надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 63 (об. 15,16), містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - горілками. Надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Савкіна. 2 (об. 3,4,24), містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами (об. 3,4) та горілкою. ( об. 24). Надані зразки рідин, вилучені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Щербаня, 1 (об. 21-23), містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами. Надані зразки рідин (об. 1- 6,11,12,15-19.21-30,33-37,39-41) містять спирт етиловий та є алкогольними напоями. Зразки (об. 7-10,13,14,20,31,32,38) є спиртом етиловим. Надані алкогольні напої не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» (крім об. 15,16,24), наданий спирт етиловий не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови». Надані зразки рідин (окремо об. 1-6,11,12,17,18,21-23,25-30,33-37 та окремо об. 7-10,13,14,20,31,32,38) схожі між собою за концентраціями мікродомішок, за якісним складом та вмістом ідентифікованих компонентів, тобто мають загальну родову належність. Зразки 15,16,19,24,39,40,41 мають іншу родову належність. Надані алкогольні напої (крім об. 15,16,24) та наданий спирт етиловий не відповідають вимогам Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», тобто є едальтерованими та небезпечними для здоров`я людини (т.1 а.с. 243-250).

Разом із тим, помилковість висновків суду у цій частині не впливає на правильність остаточного рішення суду по суті обвинувачення та не є підставою для задоволення апеляційної скарги, про що буде зазначено нижче у межах аналізу обґрунтованості апеляційних вимог.

Із висновками суду першої інстанції щодо недопустимості як доказів наданих стороною обвинувачення протоколів НСРД колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що сторона обвинувачення не відкрила стороні захисту, а також не надала суду у подальшому, ухвали слідчого судді апеляційного суду про надання дозволу на проведення вказаних негласних слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з чим суди позбавлені можливості перевірити законність їх проведення.

Відтак рішення суду першої інстанції про визнання доказів у цій частині недопустимими узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду щодо неможливості використання у доказуванні результатів НСРД за умови ненадання ухвали слідчого судді про дозвіл на їх проведення, викладеною зокрема у постанові ВС у справі № 199/4010/16-к (провадження № 51-3485км19) та правових позиціях Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к (провадження № 13-37кс18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 640/6847/15-к (провадження № 13-43кс19).

Послання апелянта на те, що відповідні НСРД були проведені у межах досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000147, з якого були виділені у самостійне провадження матеріали досудового розслідування зокрема у даному кримінальному провадженні, а відтак їх результати можуть бути використані у даному провадженні без отримання рішення, передбаченого ст. 257 КПК України, колегія суддів вважає нерелевантними, оскільки стороною обвинувачення не були надані суду не тільки вказане рішення в порядку ст. 257 КПК України, але й рішення слідчого судді апеляційного суду про надання дозволу на проведення НСРД у кримінальному провадженні № 0000147.

Доводи прокурора про те, що правова позиція про необхідність відкриття ухвал про надання дозволу на НСРД була висловлена ВСУ лише у 2017 році, а відтак не можна стверджувати про порушення стороною обвинувачення вимог КПК через не розсекречення відповідних матеріалів у період до 16 березня 2017 року, колегія суддів оцінює критично. Так, з матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 розглядалося судом першої інстанції з 2015 року, вказану правову позицію було висловлено ВСУ у 2027 році, із клопотанням про визнання доказів недопустимими із цієї підстави сторона захисту звернулася до суду у жовтні 2021 року (т. 5 а.с. 109-113), втім прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції із запитом щодо наявності відповідних рішень слідчого судді лише 27 вересня 2024 року, при цьому з отриманої відповіді було з`ясовано, що у лютому 2022 року носії секретної інформації Дніпровського апеляційного суду було знищено (т. 6 а.с. 9).

Відтак відсутні підстави для висновку про те, що сторона обвинувачення, за умови виявлення належної сумлінності, була позбавлена можливості своєчасного вжиття заходів для розсекречування та надання суду відповідних дозволів на проведення НСРД з метою підтвердження допустимості як доказів відомостей, отриманих у межах їх проведення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про недопустимість як доказів відомостей, викладених у наступних документах, повторно досліджених у межах апеляційного провадження на підставі клопотання прокурора (т. 5 а.с. 223-230), із збереженням їх нумерації, наведеної у вказаному клопотанні:

(5) Копії протоколу від 30.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 46);

(6) Копії протоколу від 30.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, a саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 47-48);

(7) Копії протоколу від 30.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу розшукову) дію, a саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 49);

(8) Копії протоколу від 30.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 50-52);

(9) Копії протоколу від 28.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме спостереження за особою, а саме ОСОБА_9 , шляхом проведення візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів подій (т. 1 а.с. 54);

(10) Копії протоколу від 28.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме спостереження за особою, а саме ОСОБА_12 шляхом проведення візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів подій (т. 1 а.с. 55);

(11) Копії протоколу від 28.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме спостереження за особою, а саме ОСОБА_19 , шляхом проведення візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів подій (т. 1 а.с. 56);

(12) Копії протоколу про від 28.10.2014 року, згідно якого в період часу з 25.09.2014 року по 25.10.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме спостереження за особою, а саме ОСОБА_20 , шляхом проведення візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів подій (т. 1 а.с. 57-58);

(13) Копії протоколу від 12.01.2015 року, згідно якого в період часу з 01.12.2014 року по 30.12.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, a саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає полягає у контролі за телефонними розмовами абонента 3 номером НОМЕР_5 , ЯКИМ користується ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 60);

(14) Копії протоколу від 12.01.2015 року, згідно якого в період часу з 01.12.2014 року по 30.12.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, a саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 61);

(15) Ксерокопії протоколу про результати спостереження за місцем від 12.01.2015 року, згідно якого в період часу з 01.12.2014 року по 30.12.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 62-63);

(16) Копії протоколу від 12.01.2015 року, згідно якого в період часу з 01.12.2014 року по 30.12.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, a саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 64-69);

(17) Копії протоколу від 12.01.2015 року, згідно якого в період часу з 01.12.2014 року по 30.12.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме спостереження за особою, а саме ОСОБА_9 шляхом проведення візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів подій (т. 1 а.с. 70);

(18) Копію протоколу від 12.01.2015 року, згідно якого в період часу з 01.12.2014 року по 30.12.2014 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову дію, а саме спостереження за особою, а саме ОСОБА_20 , шляхом проведення візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів подій (т. 1 а.с. 71);

(22) Копії протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за у контролі за телефонними розмовами від 10.04.2015 року, згідно якого в період часу з 04.03.2015 року по 02.04.2015 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 111- 121);

(23) Копії протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами від 10.04.2015 року, згідно якого в період часу з 04.03.2015 року по 02.04.2015 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 122- 126);

(24) Копії протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами від 10.04.2015 року, згідно якого в період часу з 04.03.2015 року по 02.04.2015 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 127-145);

(25) Копії протоколу про результати спостереження за місцем від 10.04.2015 року, згідно якого в період часу з 20.02.2015 року по 01.04.2015 року співробітниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме спостереження за місцем за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 4, шляхом проведення візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів подій (т. 1 а.с. 146).

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що оцінка зазначених доказів з точки зору їх допустимості не має істотного значення для справи, про що буде зазначено нижче у межах аналізу обгрунтованості апеляційних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо обгрунтованості апеляційних вимог.

За змістом ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ККС ВС від 05 жовтня 2021 року у справі №589/5015/19, суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК.

Водночас у певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.

Сам апелянт визначає те коло питань, які є предметом перевірки апеляційного суду.

Таким чином, процесуальні вимоги сторін відіграють роль орієнтиру, показуючи, з якими частинами судового рішення учасник судового провадження не погоджується, та зобов`язують суд апеляційної інстанції надати мотивовані відповіді на доводи апеляційної скарги.

Якщо апеляційний суд при перевірці кримінального провадження в порядку апеляційної процедури вбачає можливу відсутність достатніх доказів для доведення винуватості засудженої особи в обсязі пред`явленого обвинувачення або можливість поліпшення становища такої особи в інший спосіб, він повинен за власною ініціативою безпосередньо дослідити необхідні докази, адже до цього спонукають завдання кримінального провадження та необхідність дотримання інших його засад, зокрема, верховенства права, презумпції невинуватості й забезпечення доведеності винуватості.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, положення вказаної статті Конвенції гарантують право на справедливий розгляд справи саме обвинуваченому, а не стороні обвинувачення, і положення Конвенції не можуть тлумачитись на шкоду обвинуваченому.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У мотивувальній частині суд повинен описати результати оцінки доказів навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК).

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_9 інкриміноване вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199 КК України та ч. 3 ст. 204 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, полягає у зберіганні, придбанні з метою використання при продажу товарів, а також в збуті підроблених марок акцизного збору, за попередньою змовою групою осіб. Предметом злочину є марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів. Під зберіганням підроблених марок акцизного збору слід розуміти знаходження цих предметів безпосередньо у винного або у будь-якому іншому місці, де вони перебувають у розпорядженні та під контролем винного. Придбанням предметів цього злочину вважається їх оплатне або безоплатне отримання винним від іншої особи. Збутом підроблених марок акцизного збору є їх умисне відчуження, як оплатне, так і безоплатне. Під використанням марок акцизного податку при продажу товарів слід розуміти маркування ними алкогольних напоїв.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, полягає у тому числі у незаконному зберіганні, виготовленні алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільних цехів з недоброякісної сировини, що становить загрозу для життя та здоров`я людей, та у незаконному збуті такої продукції. Предметом злочину є алкогольні напої, які виготовлені з недоброякісної сировини, що становить загрозу для життя та здоров`я людей. Обов`язковою умовою є зберігання та виготовлення алкогольних напоїв незаконно, тобто з порушенням вимог законодавства, що регулює питання обігу підакцизних товарів саме шляхом відкриття підпільних цехів.

Спільна участь у вчиненні злочину передбачає: об`єднання окремих зусиль кожного співучасника у взаємообумовлену злочинну діяльність усіх співучасників, спрямованість їх дій; те, що вчинюваний співучасниками злочин є єдиним для них усіх; спрямування зусиль кожного співучасника на досягнення загального результату злочину; причинний зв`язок між діянням всіх співучасників і загальним злочинним результатом. Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовилися про спільне його вчинення, тобто дійшли згоди щодо усіх обставин вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних кожним дій по його вчиненню) до моменту виконання його об`єктивної сторони.

За змістом обвинувального акту діяння, які за версією обвинувачення були вчинені ОСОБА_9 , а відтак і фактичні обставини, які підлягали доведенню, полягали у тому, що останній:

- на початку жовтня 2014 року познайомився з двома іншими особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, які на той час здійснювали виробництво фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів, маркованих підробленими марками акцизного податку України, та протягом жовтня 2014 року домовився із ними про організацію на території м. Дніпропетровська виготовлення, зберігання та збуту такої продукції;

- після цього почав здійснювати загальне керівництво та контроль на діями вказаних двох осіб, підшукував постійні джерела придбання інгредієнтів для незаконного виготовлення алкогольних напоїв, підроблених марок акцизного збору, наліпок на пляшки із зазначенням назви алкогольного напою та торгової марки, а також місця, які б можливо було використати, як цехи з виготовлення вищевказаних алкогольних напоїв та підшукував канали збуту незаконно виготовленої алкогольної продукції;

- наприкінці жовтня 2014 року організував цехи з незаконного виготовлення алкогольних напоїв, для чого підшукав приміщення по вул. Електричній, 6 та по вул. Будьонного, 4 у м. Дніпро, разом із співучасниками завіз до них обладнання, сировину та інші компоненти, необхідні для виготовлення фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів, маркованих підробленими марками акцизного податку України та почав їх виготовлення і незаконний збут;

- 30 березня 2015 року, діючи разом зі співучасниками, за допомогою найманих працівників, керуючи процесом, у приміщеннях по вул. Електричній, 6 та по вул. Будьонного, 4 у м. Дніпро, виготовив не менше 1400 пляшок об`ємом 0,5 л. горілки «Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександрія Бліг», 263 пляшки об`ємом 0,5 л. горілки «Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвес», 60 пляшок об`ємом 0,5 л. горілки «Первак першого перегону», надавши їм ознаки товару народного вжитку шляхом наклеювання марок акцизного податку.

Аналізуючи докази, визнані судом першої інстанції допустимими, а також письмові докази, які помилково було визнано недопустимими, колегія суддів приходить до висновку про те, що обвинувачення ними не підтверджується в обсязі, достатньому для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих правопорушень за обставин, наведених в обвинувальному акті.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що доведенню підлягали не тільки факти незаконного виготовлення у приміщеннях по вул. Електричній, 6 та по вул. Будьонного, 4 у м. Дніпро, фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів, маркованих підробленими марками акцизного податку України, та їх подальшого збуту, які дійсно вбачаються з наданих доказів, але й факти вчинення саме ОСОБА_9 конкретних інкримінованих дій організації у змові з іншими особами цехів з незаконного виготовлення алкогольних напоїв, керівництва такою діяльністю, забезпечення її сировиною та компонентами, зокрема підробленими марками акцизного збору, підшукування каналів збуту фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів та здійснення їх збуту тощо, які не є доведеними.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 у межах судового розгляду свою винуватість послідовно заперечував та вказував, що незаконним виготовленням та збутом спиртних напоїв із підробленими акцизними марками він не займався, з 2013 до кінця 2014 року працював водієм та наладчиком у приватного підприємця ОСОБА_21 , який займався виготовленням біопалива пелетів. Працював у м. Херсоні 1-2 рази на тиждень, в інший час перевозив пелети по Дніпропетровській області. Гроші за поставлений товар не отримував, цим займався директор.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , будучи допитаними в судовому засіданні суду першої інстанції, фактичні обставини, викладені в обвинуваченні, не підтвердили.

Посилання апелянта на те, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в суді першої інстанції змінили свої первинні показання, надані у межах досудового розслідування, колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на процесуальному законі. Так, за правилами ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Відтак показання цих свідків, надані ними слідчому або прокурору на етапі досудового розслідування, доказового значення для справи не мають. Натомість будь-яких конкретних відомостей щодо впливу на цих свідків з боку обвинуваченого прокурор не надав, обмежившись у цій частині висловленням міркувань загального характеру та припущень.

Аналізуючи письмові докази, які у вироку помилково було визнано недопустимими, колегія суддів зазначає наступне.

Так, копіями протоколів обшуку від 08 травня 2014 року, (п. 3 та п. 4 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів), підтверджується виявлення за адресами: Дніпропетровська область смт Ювілейний, вул. Виробнича, 17, а також м. Дніпропетровськ, вул. Пресова, 57н обладнання, сировини та інших речей (тари, пляшок, етикеток, акцизних марок тощо), призначених для виготовлення підроблених алкогольних напоїв (т. 1 а.с. 24-26, 30-32).

Копією висновку судової технічної експертизи № 65/06-145 від 07.05.2015 року (п. 26 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) підтверджується підробленість 93366 марок акцизного податку України «АВ», виявлених та вилучених 08.05.2014 року в ході проведення обшуку за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, Ювілейне, вул. Виробнича, 17 (т. 1 а.с. 153-158).

Копіями висновків судової хімічної експертизи № 1911-14 від 04.09.2014 року та № 1913-14 від 12.09.2014 року (п. 20 та п. 21 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) підтверджується, що спиртово-водні суміші, представлені на дослідження, являються алкогольними напоями, що не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003, основними їх компонентами є етиловий спирт та вода (т. 1 а.с. 83-85, 87-90).

Зазначені докази не можуть вважатися недопустимими, втім одночасно не є належними, оскільки вони стосуються періоду травня-вересня 2014 року, а відтак не мають відношення до події інкримінованих ОСОБА_9 злочинів, які згідно із обвинуваченням були розпочаті у жовтні 2014 року. Відтак обвинувачення цими доказами не підтверджується.

Копіями протоколів обшуку від 01 квітня 2015 року (п. 27, п. 30 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) підтверджується виявлення по вул. Будьоного, 4 у м. Дніпро та по вул. Електричній, 6 у м. Дніпро обладнання, сировини та інших речей (тари, пляшок, етикеток, акцизних марок тощо), призначених для виготовлення підроблених алкогольних напоїв, а також виготовлених фальсифікованих алкогольних напоїв (т. 1 а.с. 195-197, 204-205).

Копіями протоколів обшуку від 01 квітня 2015 року (п. 28, п. 29 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) підтверджується виявлення за місцем мешкання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_5 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно- спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Горілка Пшенична Олександрія» ТОВ «Олександря Бліг» у кількості 1400 шт., а також 260 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно- спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного податку «Горілка Пшенична Мрія» ТОВ «Латона Інвест», та 60 пляшок об`ємом 0,5 л. з водно-спиртовим розчином з наклеєними наліпками та марками акцизного збору «Первак Першого перегону»; виявлення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Пресова, 57-к чорнових записів, наклейок на пляшки, 6 пляшок з рідиною прозорого кольору з наклеєними наліпками «Первак», каністри з рідиною, мішків з кришками, пустих склянок та бутилів з наклейками (т. 1 а.с. 199-200, 208-210).

Копіями протоколів огляду від 01 квітня 2015 року (п. 33, п. 34 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) підтверджується виявлення та вилучення у магазині «Продукти» по пр. Калініна, 63 у м. Дніпропетровську двох пляшок горілки «Хлібний Дар» об`ємом 0,2 л; виявлення та вилучення у приміщенні кіоску, розташованого по вул. Щербаня, 1 у м. Дніпропетровську, трьох пляшок горілки «Пшенична Олександрія» (т. 1 а.с. 228, 230).

Копією висновку судово-технічної експертизи № 65/06-134 від 27.04.2015 року (п. 19 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) підтверджується підробленість марок акцизного збору, зняті з пляшок, відібраних як експериментальний зразок під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 за місцем мешкання ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 74-81);

Копією висновку судової хімічної експертизи № 182 від 10.04.2015 року (п. 35 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) підтверджується, що надані зразки рідин, вилучені за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Пресова, 57- к (об. 35,36,39); м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 4 (об. 1,2,7,8,11-14,25,26,31,32,38); м. Дніпропетровськ, вул. Електрична, 6 (об. 9,10,17,18,37); м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 63 (об. 15,16); м. Дніпропетровськ, вул. Щербаня, 1 (об. 21-23), містять спирт етиловий та є алкогольними напоями - водно-спиртовими розчинами, спиртом етиловим, горілкою. Надані алкогольні напої не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» (крім об. 15,16,24), наданий спирт етиловий не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови». Надані зразки рідин (окремо об. 1-6,11,12,17,18,21-23,25-30,33-37 та окремо об. 7-10,13,14,20,31,32,38) схожі між собою за концентраціями мікродомішок, за якісним складом та вмістом ідентифікованих компонентів, тобто мають загальну родову належність. Зразки 15,16,19,24,39,40,41 мають іншу родову належність. Надані алкогольні напої (крім об. 15,16,24) та наданий спирт етиловий не відповідають вимогам Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», тобто є едальтерованими та небезпечними для здоров`я людини (т. 1 а.с. 243-250).

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що вказані докази не містять будь-яких відомостей про ОСОБА_9 і не вказують на нього як на особу, яка вчинила будь-які конкретні дії, а відтак вони не підтверджують його винуватості в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Належить додатково зазначити, що згідно із протоколом обшуку від 01 квітня 2015 року (п. 35 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів) за місцем проживання обвинуваченого по АДРЕСА_2 були виявлені та вилучені лише грошові кошти у сумі 3870 гривень та 200 доларів США, а також ноутбук з зарядним пристроєм (т. 1 а.с. 215-217), втім на виявлення у ньому будь-якої інформації, що має значення для справи, сторона обвинувачення не посилається та як доказ її не використовує.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що наданими стороною обвинувачення матеріалами НСРД, навіть за умови їх допустимості, винуватість ОСОБА_9 також не підтверджується, у зв`язку із чим оцінка цих доказів з точки зору допустимості не має істотного значення для справи.

Так, копії протоколів зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.10.2014 року та від 12.01.2015 року (п. 5, п. 13, п. 14 клопотання прокурора) інформації, що має значення для досудового розслідування, не містять, що у них прямо зазначено (т. 1 а.с. 46, 60, 61).

Копії протоколів про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.10.2014 року, від 12.01.2015 року, від 10.04.2015 року (п. 6, п. 8, п. 16, п. 22 клопотання прокурора), стосуються спілкування між іншими особами та не містять відомостей про їх спілкування із обвинуваченим та/або будь-яких інших відомостей про ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 47-48, 50-52, 64-69, 111-121).

Копії протоколів про результати спостереження за місцем від 28.10.2014 року, від 12.01.2025 року та від 10.04.2015 року (п. 11, п. 12, п. 18, п. 25 клопотання прокурора) відомостей про ОСОБА_9 не містять (т. 1 а.с. 56, 57, 71, 146).

Копія протоколу від 28.10.2014 року про результати спостереження за особою, а саме ОСОБА_9 , (п. 9 клопотання прокурора) містить відомості про пересування останнього та відвідування низки адрес у різних районах м. Дніпра, у тому числі складів по АДРЕСА_7 (т. 1 а.с. 54).

Копія протоколу від 28.10.2014 року, про результати спостереження за особою, а саме ОСОБА_12 (п. 10 клопотання прокурора), містять відомості про пересування останнього, як самостійно, так і з іншим особами, та відвідування низки адрес у різних районах м. Дніпра, у тому числі разом із ОСОБА_9 - зокрема складів по АДРЕСА_7 , промислової території між буд. 8 та АДРЕСА_8 (т. 1 а.с. 55).

Щодо цих доказів колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно із ними ОСОБА_9 відвідував численні адреси, головною мірою не зазначені в обвинуваченні, а відвідування ним зокрема території складів по АДРЕСА_9 та промислової території між буд. 8 та АДРЕСА_8 не вказує на те, що воно було пов`язане саме із діяльністю цехів з незаконного виготовлення фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів, маркованих підробленими марками акцизного податку України.

Фактично із цих протоколів вбачається лише факт відвідування обвинуваченим та іншими особами, за якими здійснювалося спостереження, великих об`єктів (складів, промислових територій), частини яких використовувалися для незаконної діяльності, а решта іншими особами для інших потреб, тобто перебування обвинуваченого на їх територіях могло бути як пов`язане, так і не пов`язане із інкримінованими йому діяннями. При цьому із протоколів не вбачається, які саме частини цих об`єктів відвідувалися обвинуваченим, які дії ним при цьому вчинялися, із ким він спілкувався тощо, а відтак обвинувачення ними не підтверджується.

Копія протоколу від 12.01.2015 року про спостереження за особою, а саме ОСОБА_9 (п. 17 клопотання прокурора), не містить відомостей про відвідування останнім місць, зазначених в обвинуваченні, а зафіксований факт перевантаження ним металевого бідону з автомобіля Міцубісі Паджеро до автомобіля Ніссан Примастар не підтверджує обвинувачення (т. 1 а.с. 70).

Копія протоколу від 12.01.2015 року про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 (п. 15 клопотання прокурора), містить відомості про телефонні розмови обвинуваченого побутового характеру та з ділових питань, які не містять інформації, що вказувала б на участь останнього у незаконній діяльності (т. 1 а.с. 62-63).

Копія протоколу від 10.04.2015 року про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 (п. 23 клопотання прокурора), містить відомості про телефонні розмови обвинуваченого побутового характеру та з ділових питань, зокрема щодо торгівлі дизельним паливом («соляркою»), які у свою чергу не містять інформації, що поза розумним сумнівом вказувала б на участь останнього у незаконній діяльності (т. 1 а.с. 122- 126).

У цьому протоколі наявні інформація про розмову ОСОБА_9 із абонентом С1 (а.с. 123), в якому останній запитує, «коли ти зможеш ОСОБА_26 дати пляшку. Щоб він тобі 2500 не доплатив», на що ОСОБА_27 відповідає, що не знає, не в такий час, коли важко. Крім того, наявний діалог обвинуваченого із невідомою особою, зазначеною як «Парень» (а.с. 124/зв) щодо необхідності виходу наступного дня на роботу з метою доробки «рудого залишку», оскільки «там є руда, руду доробиш, старобишівку ... там рудої 7-8 бананів, та й кришка руда є ... там 93 банани, там все є». Разом із тим ці розмови, за своїм змістом, не містять прямої інформації про вчинення ОСОБА_9 інкримінованих дій та допускають багатозначне тлумачення, а відтак обвинувачення ними не підтверджується за стандартом поза розумним сумнівом».

Копія протоколу від 10.04.2015 року про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_12 (п. 24 клопотання прокурора), містить відомості лише про дві розмови вказаної особи із ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 127-145). Перша із цих розмов велася з приводу не конкретизованих речей, які зі слів ОСОБА_12 «Лєнчик просила 10 залишити ... це буде краще, ніж зі склом», на що обвинувачений відповідає, що «... забере все, 38 викине, 10 залишить» (а.с. 129). Зміст другої розмови полягає у досягненні домовленості щодо зустрічі (т. 1 а.с. 138/зв)

Копія протоколу від 30.10.2014 року про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає у контролі за телефонними розмовами абонента з номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 (п. 7 клопотання прокурора), містить інформацію про спілкування останнього із абонентом « ОСОБА_28 », у межах якого обвинувачений зазначає наступне: «Будеш пшеничку заряджати кришка не мита. Я взяв на Морошу, а вона не мита», а також повідомляє, що до вечора не буде води та треба набрати у тару (т. 1 а.с. 49). Час цього з`єднання зазначений як 08:07:28, його дата у протоколі не зазначена, що унеможливлює перевірку того, чи мала місце ця розмова у межах інкримінованого ОСОБА_9 періоду злочинної діяльності та чи може вона бути пов`язана із інкримінованими йому діями.

Фактично цей документ є єдиним наявним у справі джерелом доказів, що дозволяють припускати певний ступень причетності ОСОБА_9 до незаконного виготовлення фальсифікованих лікеро-горілчаних виробів, втім вони не є достатніми для категоричного висновку про це, а тим більше про доведеність вини ОСОБА_9 в обсязі пред`явленого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.

Інші докази винуватості ОСОБА_9 стороною обвинувачення не надані, в апеляційній скарзі та у межах апеляційного розгляду прокурор на них не посилався.

Вирішуючи питання про достатність сукупності доказів, наданих стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні та установлених під час змагального судового розгляду, для визнання особи винуватою, суд апеляційної інстанції керується вимогами частин 2, 4 ст. 17 КПК, згідно з якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом, а всі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь. Така позиція узгоджується з приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо необхідності дотримання в кожному кримінальному провадженні стандарту доведення поза розумним сумнівом, який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Зокрема, про це йдеться у постанові Касаційного кримінального суду від 10 листопада 2020 року (справа №490/5119/15-к, провадження № 51-2523км20).

Цей стандарт має застосовуватись у будь-якому випадку: і в разі, коли версію обвинувачення доведено, і в разі, коли таку версію спростовано, - це питання має бути вирішено на підставі повного і всебічного дослідження судом усіх обставин справи та безстороннього й неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону (п. 23 постанови Касаційного кримінального суду від 04 липня 2018 справа № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17).

З огляду на вищенаведені обставини колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення рішення суду першої інстанції про виправдання обвинуваченого ОСОБА_9 у зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу інкримінованих кримінальних правопорушень є правильним по суті, оскільки сукупність наданих стороною обвинувачення доказів не є достатньою для підтвердження винуватості останнього за стандартом поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги таких висновків колегії суддів не спростовують, оскільки полягають у переоцінці доказів, із наданням їх сукупності оцінки щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 , із правильністю якої колегія суддів не може погодитись із вищенаведених міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

За результатами апеляційного перегляду вироку щодо ОСОБА_9 апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження не допущено таких порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з викладених у ній мотивів та вважає за необхідне вирок суду залишити без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2024 року щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4