Справа № 199/1040/25
ВИРОК

іменем України

31 січня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000253 від 30.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ружин Ружинського району Житомирської області, громадянина України, із повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (зі змінами), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до встановлених планів і програм складення теоретичного та практичного іспиту у територіальному сервісному центрі МВС, маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, на початку червня 2023 року, більш точного часу встановити не виявилось можливим, перебуваючи у місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , надав грошові кошти у розмірі 10 000 грн невстановленій військовослужбовій особі, з метою отримання підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В липні 2023 року, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 отримав підроблений документ, а саме посвідчення водія категорії «В», «ВЕ»,«С»,«СЕ», з серійним номером НОМЕР_2 , яке видане 01.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та залишив вказаний документ при собі з метою подальшого його використання та 30.10.2024 приблизно о 09:51 годині, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3 , біля будинку № 24 по вул. Залізнична у м. Добропілля Покровського району Донецької області, був зупинений працівниками патрульної поліції з метою перевірки документів, де на вимогу останніх ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що він не проходив медичний огляд в порядку, встановленому МОЗ, підготовку відповідно до встановлених планів і програм складення теоретичного та практичного іспиту у територіальному сервісному центрі МВС, та посвідчення водія у встановлений законом спосіб йому не видавалось, пред`явив працівникам патрульної поліції, завідомо підроблений документ посвідчення водія категорії «В», «ВЕ»,«С»,«СЕ», з серійним номером НОМЕР_2 , яке видане 01.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим використав підроблений офіційний документ.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, надані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, є військовослужбовцем, розлученого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проходження військової служби характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Суд відносить щире каяття до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової технічної експертизи документів, в сумі 2387,70 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової технічної експертизи документів, в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Речові докази (постанова слідчого від 30.10.2024):

- посвідчення водія категорії «В», «ВЕ»,«С»,«СЕ», з серійним номером НОМЕР_2 , яке видане 01.06.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1