УХВАЛА

іменем України

07.02.2025

Справа № 331/766/25

Провадження № 1-кс/331/273/2025

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1 го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 06.01.2025за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, тимчасово не працюючого, який не є особою щодо якої згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Слідчий своє клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 06.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

13.12.2024 о «19» год. «00» хв. фактично затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України та 14.12.2024 о 16 год. 23 хв. в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Органом досудового розслідуванням встановлено, приблизно на початку січня 2024 року, (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені) громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи, на тимчасово окупованій території у м. Бердянськ Запорізької області, за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Богдана Хмельницького, буд. 100, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання добровільно надав згоду представнику іноземної держави держави-агресора російської федерації (далі за текстом держави-агресора рф) на ім`я « ОСОБА_7 », на виконання завдань, направлених на проведення підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, в тому числі на відстежування автотранспортних засобів, які використовуються військовослужбовцями ЗС України, та вбивств громадян України і рф, які є об`єктами зацікавленості представника іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 ».

З метою виконання поставлених завдань, направлених на здійснення підривної діяльності проти України, починаючи з 16.01.2024 ОСОБА_6 , діючи умисно, із власних корисливих мотивів, отримавши навички вибухової справи та володіння холодною зброєю, тричі приїздив до м. Києва з тимчасово окупованої території м. Бердянськ Запорізької області, де спостерігав за автомобілями, які використовуються військовослужбовцями ЗС України, вистежував гр. України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та військовослужбовців ЗС України, а також осіб, які займаються виготовленням FPV-дронів для Сил оборони України, з метою їх подальшого вбивства шляхом підриву саморобних вибухових пристроїв, один з яких він отримав 26.11.2024 від невстановленої особи у заздалегідь облаштованому схроні, місце розташування якого ОСОБА_6 особисто підшукав у «Реп`яховому яру» у м. Києві.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2024 (справа №331/4519/24, провадження № 1- кс/331/2530/2024) підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», строком 60 діб, без визначення розміру застави, термін дії якої закінчується 11.02.2025.

6.02.2025 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 06.01.2025 продовжено до 4-х місяців, тобто до 13.04.2025.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

- повідомленнями оперативного підрозділу реєстр. №2/2/7-14676нт від 12.12.2024;

- протоколом затримання підозрюваного від 13.12.2024, в ході якого ОСОБА_6 підтвердив що дійсно з січня 2024 року спілкувався з представником іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 » та виконував завдання отримані від останнього;

- протоколом обшуку від 13.12.2024, за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого вилучено серед іншого: його мобільний телефон марки ZTE Blade A54, з IMEI1: НОМЕР_1 , IME2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», з написом: « НОМЕР_3 » за допомогою кого, використовуючи мобільний додаток системи миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» спілкувався з представником іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 », саморобний вибуховий пристрій, який ОСОБА_6 придбав (отримав) за вказівкою представника іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 » у заздалегідь підготовленому невстановленими досудовим розслідуванням особами схроні на території м. Києва, спецодяг, який ОСОБА_6 використовував для прикриття своєї протиправної діяльності, а також портативну відеокамера із флеш-носієм, MicroSD, об`ємом 32 Gb, за допомогою якої ОСОБА_6 здійснював фіксацію своєї протиправної діяльності з метою подальшого звітування про виконані завдання представнику іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 »;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 який показав, що з січня 2024 року він спілкується за допомогою свого мобільного телефону у системі миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» із представником іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 », а також обставин за яких останній був завербований та отриманих від представника іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 » завдань та поетапного їх виконання;

- відомостями про осіб, які перетнули державний кордон №3FAA9288358EC0A5763000BD9EC600 від 12.12.2024, якими підтверджується факт перетину державного кордону ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Наразі виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк спливає 11.02.2025.

Підставою для продовження ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою орган досудового розслідування вважає наявність передбачених

ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний при обранні йому більш м`якого запобіжного заходу може здійснити наступні дії:

-переховуватиметься від органу досудового розслідування; враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин державну зраду, належним чином повідомлений про підозру, у зв`язку з чим, існує беззаперечний ризик, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні. Так, встановлено, що починаючи з січня 2024 року підозрюваний систематично спілкувався із представником іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 », з метою заподіяння шкоди інтересам України, та виконував завдання спрямовані на здійснення візуального спостереження за об`єктами, які є об`єктами зацікавленості представника іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 » та не повідомив правоохоронні органи, достовірно розуміючи негативні суспільно-небезпечні наслідки вказаних діянь, а також на виконання завдань представника іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 » систематично виїжджав на підконтрольну територію України та після виконання отриманих завдань неодноразово повертався на тимчасово окуповану територію, а саме м. Бердянськ Запорізької області. Окрім цього, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінці «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: листувань в мобільних додатках системах миттєвими обмінами повідомленнями «Telegram», «Signal», «WhatsApp», оскільки доступ до вказаних месенджерів може здійснюватися з будь-якого місця та мобільного пристрою, у зв`язку із чим обрання менш суворого запобіжного заходу надасть останньому можливість спотворити або знищити сліди вчинення кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у даному кримінальному провадженні наразі допитано деяких свідків, проте ще не встановлено та не допитано всіх осіб, яким відомі обставини вчинення вказаного злочину, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі підозрюваний або інші залучені представниками спецслужб рф невстановлені особи можуть вчинити протиправні дії, щодо впливу на інших свідків злочину, які відомі ОСОБА_6 та ще не допитані у кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення: оскільки ОСОБА_6 має сталі та міцні зв`язки із представником іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 », а також враховуючи, що вказаний злочин підозрюваний почав вчиняти більше ніж пів року тому разом з іншими особами, то вказані незаконні дії останнього мають триваючий характер і, як наслідок, можуть призвести до вчинення інших кримінальних правопорушень, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Щодо обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України:

-ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, яка підтверджується відповідними доказами, зібраними під час досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 84 КПК України;

-вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє та не перешкоджає йому перебувати під арештом у слідчому ізоляторі;

-підозрюваний має міцні та сталі зв`язки із представником іноземної держави - держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 », від якого систематично упродовж року отримував завдання на шкоду державній безпеці України.

-підозрюваний має міцні та сталі зв`язки із представником іноземної держави - держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 », від якого систематично упродовж року отримував завдання на шкоду державній безпеці України.

-враховуючи суспільно-політичну обстановку, а також той факт, що м. Запоріжжя на теперішній час знаходиться в безпосередній близькості до території ведення активних бойових дій та тимчасово окупованих рф територій Запорізької області, куди підозрюваний, за сприянням представників держави-агресора, може безперешкодно виїхати, а органи Національної поліції в Запорізької області на даний час не здатні забезпечити виконання підозрюваним будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, що дасть підозрюваному можливість уникнути від виконання покладених на нього обов`язків і унеможливить запобігання скоєння інших злочинів.

На даний час, відповідно до вимог ст. 199 КПК України, виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою на строк 60 днів, оскільки орган досудового розслідування вважає, що на даний час, всі заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Орган досудового розслідування вважає, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, та не продовження вже обраного, запобігання вказаним ризикам неможливе, оскільки ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 4024-IX від 29.10.2024, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, вважаємо, що у вказаних умовах превалює суспільний інтерес, що проявляться у забезпеченні безпеки та збереженні життя не тільки військовослужбовців України, а в цілому мирного населення над принципом свободи особистості, перебування ОСОБА_6 , який під час дії воєнного стану, вчиняв дії спрямовані на надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також загальнонаціональними інтересам України, під вартою виправдано наявністю суспільного інтересу: приймаючи до уваги вищевикладене, тяжкість вчиненого ОСОБА_6 , злочину проти основ національної безпеки України, з метою захисту високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів та враховуючи що менш суворі міри запобіжних заходив не здатні запобігти ризикам вказаним в п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки є наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України .

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюють . Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «ОХара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Хоча наявні на момент вирішення питання про утримання під вартою докази і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було встановити винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, з точки зору належності, допустимості та достовірності, і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям.

Судом встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 06.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

13.12.2024 о «19» год. «00» хв. фактично затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України та 14.12.2024 о 16 год. 23 хв. в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2024 (справа №331/4519/24, провадження № 1- кс/331/2530/2024) підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», строком 60 діб, без визначення розміру застави, термін дії якої закінчується 11.02.2025.

6.02.2025 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 06.01.2025 продовжено до 4-х місяців, тобто до 13.04.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011; абзац четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Гарькавий проти України» від 18 лютого 2010 року зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції; цей перелік винятків є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (§63).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1)наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст.197,199 КПК України, за клопотанням слідчого, прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин,які свідчать про те,що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою,строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Так, суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні.

Аналізуючи обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, що дає суду підстави вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, підозрюваний може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, суд бере до уваги, підозрюваний ОСОБА_6 є уродженцем м.Бердянська, наразі частина території Запорізької області тимчасово не контролюється українською владою, що може спонукати підозрюваного до переховування саме на цій території.

Ризик можливого знищення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується листуванням в мобільних додатках системах миттєвими обмінами повідомленнями «Telegram», «Signal», «WhatsApp», оскільки доступ до вказаних месенджерів може здійснюватися з будь-якого місця та мобільного пристрою, у зв`язку із чим обрання менш суворого запобіжного заходу надасть останньому можливість спотворити або знищити сліди вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у даному кримінальному провадженні наразі допитано деяких свідків, проте ще не встановлено та не допитано всіх осіб, яким відомі обставини вчинення вказаного злочину, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі підозрюваний або інші залучені представниками спецслужб рф невстановлені особи можуть вчинити протиправні дії, щодо впливу на інших свідків злочину, які відомі ОСОБА_6 та ще не допитані у кримінальному провадженні.

При цьому, в судовому засіданні прокурором доведений ризик можливого продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_6 має сталі та міцні зв`язки із представником іноземної держави держави-агресора рф на ім`я « ОСОБА_7 », а також враховуючи, що вказаний злочин підозрюваний почав вчиняти більше ніж пів року тому разом з іншими особами, то вказані незаконні дії останнього мають триваючий характер і, як наслідок, можуть призвести до вчинення інших кримінальних правопорушень, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За наявності існування ризиків, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України (зі змінами

№ 2198-IX від 14.04.2022) під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений

пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і запобіганню спробам переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали підозрюваному знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні до підозрюваного судом не визначається.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1 го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 06.01.2025за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця, м. Бердянськ Запорізької області в умовах Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» на 60 днів без визначення розміру застави, з 7 лютого 2025 року по 7 квітня 2025 року(включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1