Справа № 720/389/25
Провадження № 1-кс/720/66/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Новоселицького відділу Чернівецької окружної прокуратури по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 від 14 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2025 року прокурор Новоселицького відділу Чернівецької окружної прокуратури звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на бензинову пилу марки «STIHL» червоного кольору, з наявними написами «911 т 1 В» «PA 66 GE30», яка належить ОСОБА_3 та була виявлена на прилеглій земельній ділянці біля якої здійснювалась незаконна порубка дерев.

В обґрунтування клопотання прокурора вказує, що в період часу з 12 годині 50 хвилин по 15 годину 00 хвилин 14 лютого 2025 року надійшло повідомлення на спецлінію «102», що в межах с. Магала Чернівецького району виявлено незаконну порубку 15 дерев породи «Ясен, Клен, Дуб, Акація» та було встановлено, що до вказаного правопорушення причетний ОСОБА_4 , який здійснював розчищення лісосмуги прилеглої до земельних ділянок, які належать його батькову ОСОБА_5 ..

Оскільки, бензопила є знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ст. 246 ч.1 КК України та є речовим доказом у справі, а тому її збереження має суттєве значення для досудового розслідування, прокурор просив накласти на неї арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його вимоги.

Власник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву, в якій просив відмовити у задовольнені клопотання про арешт майна, Розгляд клопотання просила провести без її участі.

Вивчивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

14 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України по факту незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

В ході огляду місця вказаної події 14 лютого 2025 року була вилучена бензинова пила марки «STIHL» червоного кольору, 2016 року випуску, з наявними написами «911 т 1 В» «PA 66 GE30».

Постановою слідчого від 15 лютого 2025 року вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За змістом положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно є знаряддям чи предметом кримінального правопорушення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Клопотання прокурора про арешт майна подано до суду у строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідчий суддя враховує, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, а тому його власник або законний володілець в подальшому, в передбаченому КПК України випадках, має право звертатись із клопотанням про скасування даного арешту.

На переконання суду, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно, щодо якого ініційоване клопотання, має суттєве значення для кримінального провадження. Воно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження наявна сукупність достатніх підстав вважати, що з метою забезпечення збереження речових доказів подане клопотання слід задовольнити, оскільки є достатні підстави для накладення арешту на дане майно.

Одночасно, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Також, слідчий суддя враховує, що арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, а тому їх власник в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатись із клопотанням про скасування даного арешту.

Керуючись ст.ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на бензинову пилу марки «STIHL» червоного кольору, 2016 року випуску, з наявними написами «911 т 1 В» «PA 66 GE30» із забороною відчуження, розпорядження та користування на весь період проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 від 14 лютого 2025 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1