Провадження № 1-кс/712/6585/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002990 від 16.09.2024 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисівка Попільнянського р-ну Житомирської обл., українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, який офіційно не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002990 від 16.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до клопотання ОСОБА_4 у невстановлений слідством період часу та місці, у невстановлений спосіб та у невстановленої особи, умисно, з метою подальшого збуту незаконно придбав 27 поліетиленових пакетиків з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС (мефедрон, 4-метилметкатинон), яку незаконно зберігав при собі до 17 години 45 хвилин 16.09.2024 з метою збуту.

У подальшому, 16.09.2024, о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 був затриманий працівниками Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області поблизу будинку № 178 на вул. Нижня Горова в м. Черкаси в порядку ст. 208 КПК України та під час його особистого обшуку ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції із належної йому сумки 27 поліетиленових пакетиків з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС (мефедрон, 4-метилметкатинон), загальною масою 21,612 г.

Згідно з таблицею № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634) особливо великим розміром психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинон) є маса від 15,0 г.

У зв`язку з цим, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту в особливо великих розмірах.

Крім цього, ОСОБА_4 у невстановлений слідством період часу та місці, у невстановлений спосіб та у невстановленої особи, умисно, з метою подальшого збуту повторно незаконно придбав 15 поліетиленових пакетиків з психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетаміном та 10 поліетиленових пакетиків з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, які повторно незаконно зберігав при собі з метою збуту до 15 години 31 хвилини 18.11.2024.

У подальшому, 18.11.2024, у період часу з 15 години 31 хвилини до 15 години 59 хвилин, в ході огляду відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку № 74 по вул. Смілянська в м. Черкаси, ОСОБА_4 добровільно витягнув з правої внутрішньої кишені куртки та видав працівникам Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 15 поліетиленових пакетиків з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетамін, загальною масою 3,735 г., та 10 поліетиленових пакетиків з речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, загальною масою 17,74 г.

Згідно з таблицею № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634) великим розміром психотропної речовини амфетамін є маса від 1,5 до 15,0 г.

З огляду на вказане, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, вчиненому повторно, та психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту, вчиненому повторно.

Необхідність у застосування запобіжного заходу мотивована тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція учасників у судовому засіданні

Прокурор вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити. Підозрюваний, його представник та захисник просили прийняти рішення на підставі матеріалів клопотання та розглянути питання щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Статтею 492 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених цим кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: (1) чи набула особа статусу підозрюваного; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) які обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрювану

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

Згідно зі змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 ст. 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, складено та вручено останньому 25.12.2024.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом із тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Згідно із доводами, наведеними у клопотанні, та документами, наданими на їх підтвердження, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:протоколом затримання ОСОБА_4 від 16.09.2024; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 07.12.2024; протоколом огляду від 18.11.2024; висновком експерта № СЕ-19/124-24/16594-НЗПРАП від 21.11.2024; висновком експерта № СЕ-19/124-24/16589-НЗПРАП від 22.11.2024.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також установлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому не вимагається доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак потребує доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, у зв`язку з цим є обґрунтовані підстави вважати, що він, усвідомлюючи ймовірність такого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначене вказує на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суттєво збільшує зазначений ризик і такі фактори як відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та навчання.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні

Цей ризик обґрунтовується слідчим тим, що показання свідків мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, він є особою зацікавленою у зміні показань свідків та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати від останніх дачі неправдивих показань або зміну уже наданих на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження.

При оцінці цього ризику слідчим суддею враховано неповнолітній вік підозрюваного; його поведінку після затримання працівниками поліції, під час яких він добровільно видав заборонені речовини; особливості фіксації та доказування кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, дійшов висновку про недоведеність існування реальної можливість вчинення підозрюваним дій, спрямованих на вплив на свідків.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Зазначений ризик обгрунтовується тим, що підозрюваний може затягувати досудове розслідування шляхом неявки за викликами до слідчого і прокурора.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Указаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_16 , будучи затриманим 16.09.2024 за підозрою у вчиненні злочину, невдовзі знову був затриманий 18.11.2024 за підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме цілодобовий домашній арешт, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливість для вчинення ним поза процесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню, а також продовження вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

Разом із цим, слідчий суддя враховує обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк дії такого запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування.

Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням установлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_16 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованих злочинів, про достатні підстави вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 315, 331, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002990 від 16.09.2024 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 строком до 25.02.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, навчання або роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;

У визначений слідчим суддею час, в період воєнного стану на території України, дозволити підозрюваному після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування в укритті.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення та направляється для виконання Черкаському районному управлінню поліції ГУНП в Черкаській області, а також прокурору Черкаської окружної прокуратури для контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 10 хв 30.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1