Справа № 212/1197/25
У Х В А Л А

06 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя ОСОБА_1 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста кострома російської федерації, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, та

встановила таке.

6 лютого 2025 року до суду звернувся слідчий із зазначеним клопотанням у кримінальному провадженні № 0000161 від 04.02.2025. Клопотання обґрунтував таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 04 лютого 2025 року о 16:38 годині, перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , використовуючи особистий мобільний телефон фірми «Motorola» модель «g24», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером: НОМЕР_3 здійснила дзвінок на номер спеціальної лінії «112», де виклик прийняв оператор комп`ютерного набору відділу служби «112» ДСНС України у Дніпропетровській області, в ході якого повідомила про мінування адміністративної будівлі Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що забезпечує діяльність органів державної влади за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Костя Гордієнка, буд.7, тобто повідомила про подію, яка загрожує загибеллю людей чи іншим тяжким наслідкам.

В ході виїзду слідчо-оперативної групи ВП №3 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області спільно із залученням фахівців вибухово-технічного відділу при ГУ НП в Дніпропетровській області повідомлення ОСОБА_4 про мінування адміністративної будівлі не підтвердилося. Вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин у відділенні поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не виявлено, тобто повідомлення про мінування є завідомо не правдивим.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України за ознаками: завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху якщо об`єктом завідомо неправдивого повідомлення стала будівля, що забезпечує діяльність органів державної влади, вчинене повторно. 05.02.2025 їй було повідомлено про підозру.

Слідчий вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрювана - не заміжня, офіційно не працює, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючу, тобто не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати її не покидати межі м. Кривий Ріг або території України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Вивченням особи підозрюваної встановлено, що вона - раніше судима за аналогічний злочин та притягалась до кримінальної відповідальності, тому добре обізнана про наслідки вчинення нею кримінального правопорушення, також тим, що санкцією ч. 2 ст.259 КК України може бути призначене покарання до 8 років позбавлення волі, а отже є ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим шляхом, а саме шляхом не явки до слідчого, прокурора та суду, з метою уникнення реального відбуття покарання (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Перебуваючи на волі підозрювана може продовжувати в подальшому здійснювати неодноразові повідомлення на спеціальну лінію «112» або інші екстрені служби, з метою завідомо неправдивих повідомлень про підготовку вибуху (замінування; п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Позиція учасників у судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав. Уточнив, що просить застосувати тримання під вартою з можливістю внесення застави на розсуд суду.

Підозрювана заперечила проти застосування щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила застосувати до неї цілодобовий домашній арешт. Зазначила, що не пам`ятає, чи здійснювала дзвінок про замінування; обіцяла не переховуватися від органу досудового розслідування та сприяти розслідуванню. Наполягала на домашньому арешті, оскільки чекає на повернення додому чоловіка, з яким перебуває у відносинах (цивільний шлюб) та хоче провести з ним час вдома. Повідомила слідчому судді, що під час затримання її за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) до неї з боку представників органу досудового розслідування було застосоване насильство (із залишенням слідів на тілі - синців на руках та ногах), про що вона склала та залишила в ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області письмову заяву.

Захисник також заперечив проти застосування тримання під вартою; зазначив, що ризики, вказані слідчим - формальні, підозрювана щиро розкаюється та співпрацює зі слідством.

Прокурор після повідомлення підозрюваною про застосування до неї насильства просив винести окрему ухвалу щодо повідомлених фактів та направити для перевірки інформації до ДБР у м. Полтаві.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя встановила, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0000161 від 04.02.2025 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 259 КК України.

Затримано підозрювану 04.02.2025 о 18:15 годині. Її повідомлення слідчому судді про затримання за місцем проживання не узгоджується з інформацією, зазначеною у Протоколі затримання від 04.02.2025 (а. с. 12-14). У Протоколі зазначено, що її затримано за адресою: АДРЕСА_3 . На уточнюючі питання щодо місця затримання, підозрювана відповіла, що кайданки на неї було одягнено у відділенні поліції за адресою: АДРЕСА_3. Протокол затримання містить підписи підозрюваної та захисника без зауважень та доповнень.

05 лютого 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 259 КК України, за ознаками завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, якщо об`єктом завідомо неправдивого повідомлення стала будівля, що забезпечує діяльність органів державної влади.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали підозрювана отримала завчасно, 05.02.2025 о 13:40 годині.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Застосовані норми права та оцінка суду.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин ( справа «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» («Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»; Заяви № 12244/86; 12245/86; 12383/86; Рішення від 30.08.1990, § 32).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами клопотання слідчого: витягом з ЄРДР, рапортами (а. с. 6, 10, 11), протоколом огляду місця події, Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів, Актом про застосування службового собаки; постановою про визнання речовим доказом та протоколом огляду предмету (телефону). У судовому засіданні підозрювана також підтвердила, що її номер телефону НОМЕР_4 (тобто номер, з якого здійснено було дзвінок про замінування).

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд погоджується з доводами органу досудового розслідування та вважає усі заявлені слідчим ризики реальними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні - недостатніми.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного, та інші питання.

Стаття 178 КПК України містить вказівку на те, що, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Ця стаття містить також вказівку на обставини, які можуть бути враховані. Однак перелік їх - не вичерпний. Зокрема, мова може йти про врахування віку і стану здоров`я підозрюваного, репутацію, наявність судимостей, ризик летальності тощо.

Суддя, обираючи запобіжний захід у цій справі у виді тримання під вартою, враховує, серед іншого, тяжкість злочину, відсутність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків (доказів цивільного шлюбу не надано), відсутність офіційного працевлаштування, наявність судимості за вчинення аналогічного злочину; високу суспільну небезпечність правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 ; необхідність задіяння значних ресурсів для перевірки заяви про замінування (задіяння спеціалістів, службової собаки) та створення через це перешкод у роботі важливого державного органу (відділення поліції; згідно з рапортами (а. с. 10, 11) під час огляду будівлі поліції евакуйовано 60 осіб); негативну побутову характеристику щодо підозрюваної (а. с. 26), які свідчать на користь необхідності ізоляції від суспільства та застосування до неї тримання під вартою.

Відмовляючи у застосуванні домашнього арешту за місцем проживання підозрюваної, слідчий суддя врахувала негативну побутову характеристику щодо неї, де зазначено, що за період проживання у кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_4 характеризується негативно; порушує правила проживання, на зауваження сусідів реагує агресивно; вживає алкогольні напої, ображає сусідів, наносе матеріальні збитки оточуючим людям, сусідам. Враховано також відомості Довідки (а. с. 22) та відповіді на запит (а. с. 31) про перебування підозрюваної з 2021 року на обліку з приводу шизоафективного розладу, де зазначено, що вона госпіталізції не потребує; може утримуватись в умовах УТТ та слідчого ізолятора.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі цього, враховуючи відсутність офіційного працевлаштування підозрюваної слідчий суддя дійшла висновку про недоцільність застосування застави.

Що стосується повідомлення підозрюваної про застосування до неї насильства під час затримання 04.02.2025, слідчий суддя винесла окрему ухвалу у цьому провадженні про перевірку ДБР повідомлених ОСОБА_4 фактів.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

постановила:

клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області -задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком на 60 днів, який рахувати з моменту затримання 04 лютого 2025 року 18:15 години.

Строк дії ухвали становить до 04 квітня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення; може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 07 лютого 2025 року о 08:15 годині.

Суддя ОСОБА_1