Провадження № 1-кп/461/273/25
УХВАЛА

27.03.2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0003459 від 19.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Севастополя, АРК Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб із можливістю внесення застави в сумі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.12.2024 приблизно о 20:53 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м.Львів, площа Різні, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, застосовуючи до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанісши удар в обличчя, відкрито заволодів його сумкою, чорного кольору із матеріалу схожого на шкіру із двома відділеннями, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить та мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A03 Core", номер моделі SM-A032F/DS, серійний номер НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_2 , IME12: НОМЕР_3 бірюзового кольору, вартістю 1000 гривень, із сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Лайфселл" НОМЕР_4 , яка вартості для потерпілого не становить, без грошових коштів на рахунку та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Прокурор клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами. Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, прокурор вважав, що є достатні підстави стверджувати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник в судовому засіданні просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

При цьому за змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і продовження такого, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що на розгляді в Галицькому районному суді м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003459 від 19.12.2024 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України свідчать, зокрема:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.12.2024 року;

-протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 19.12.2024 року;

- протокол обшуку від 19.12.2024 року;

- протокол огляду предметів від 19.12.2024 року;

- інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 19.12.2024 року о 02 год. 10 хв.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.12.2024 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) з часу фактичного затримання, тобто до 17.02.2025 року.

В подальшому, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.02.2025 року вказаний запобіжний захіл відносно ОСОБА_5 було продовжено на 60 діб, тобто до 11.04.2025 року. Визначено обвинуваченому заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151400 грн.

За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Крім цього, про наявність вказаного ризику свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу;

-ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик обґрунтовується характером та тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Крім цього, обвинувачений неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення проти власності. Востаннє відбував покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2022 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.

Наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не гарантують запобігання встановленим ризикам без продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, суддею на даному етапі не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк що не перевищує 60 днів, тобто до 11 липня 2024 року включно.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд враховує те, що розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку неналежного виконання процесуальних обов`язків буде достатнім стримуючим фактором. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених особі, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Запобіжний захід у вигляді застави не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища особи (підозрюваного, обвинуваченого) та її родини, не є способом покарання, а скерована лише на забезпечення виконання покладених на таку особу обов`язків. При цьому слідчий суддя/суд має тільки переконатися, що обраний розмір застави здатний примусити таку особу виконувати обов`язки і не перешкоджати розслідуванню.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи обвинуваченого, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального та сімейного становища обвинуваченого, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, суд вважає за необхідне визначити останньому розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400гривень.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 196, 197, 395 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 25 травня 2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151400 грн (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста гривень) та у разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 ..

Повний текст ухвали проголошено 31 березня 2025 року о 16 год. 40 хв.

Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1