Справа № 203/7018/24
Провадження № 1-кс/0203/4208/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 грудня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 23 жовтня 2024 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, 12 грудня 2024 року подане з дотриманням вимог ст. 171 КПК України на предмет арешту майна, вилученого 11 грудня 2024 року в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки марки «Iphone 15 pro» imei НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_2 , що належнить ОСОБА_7 , що постановою слідчого визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що виявлені та вилучені в ході обшуку речі та предмети є речовими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, з урахуванням вищевикладеного, слідча просить вжити заходів забезпечення у виді арешту майна, посилаючись на ст. 98, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідча клопотання підтримала, уточнивши останнє в прохальній часті, вказавши на технічну описку в імені власника вилученого телефону (у прохальній частині клопотання), та просила накласти арешт на вилучений в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , телефон ОСОБА_6 .

Представник власника майна в судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого тим, що вказаний телефон не має доказового значення у цьому кримінальному провадженні, належить не ОСОБА_8 , і арешт телефону становитиме надмірне втручання у право власності, тому наполягала на відмові у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, заперечення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені 05 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000050 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 121 КК України, до скоєння якого причетний ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 1-кс/0203/4132/2024 від 09 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000050 надано дозвіл на проведення обшуку житла за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: мобільних телефонів, сім-карток, які використовувалися в злочинній діяльності, речей, в яких були одягнені особи під час вчинення злочину, а саме: футболки чорного кольору з орнаментом біло-чорного кольору, головних уборів у вигляді панамок, штанів чорного кольору, шортів чорного кольору.

11 грудня 2024 року з 06:33 год. по 07:08 год. проведений обшук вказаного житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучені речі, перелік яких зафіксований у протоколі обшуку від 11 грудня 2024 року, зокрема мобільний телефон марки «Iphone 15 pro» imei НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_2 , що належнить ОСОБА_7 .

11 грудня 2024 року ОСОБА_9 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, 29 вересня 2024 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_9 перебував на території господарчого двору, розташованого в садівничому товаристві «Дніпро» Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровської області, де побачив незнайомого йому ОСОБА_10 , який перебував з ОСОБА_11 , при цьому між ОСОБА_10 з одного боку ОСОБА_9 з іншого боку раптово виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, який в свою чергу, з метою уникнення конфлікту направився за місцем проживання ОСОБА_11 . Реалізуючи свій раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, цього ж дня, тобто 29 вересня 2024 року приблизно о 12:20 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у супроводі своїх раніше знайомих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наздогнали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які рухались поблизу будинку АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_10 , та, маючи на меті заподіяти шкоду потерпілому, наніс один удар рукою стислою в кулак в область обличчя ОСОБА_10 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю обличчям дороги, в цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , знаходились біля ОСОБА_11 та із застосуванням фізичної сили утримували останнього на місці, тим самим перешкоджали ОСОБА_11 , надати допомогу ОСОБА_10 . Надалі ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння шкоди здоров`я ОСОБА_10 , усвідомлюючи кримінально-протиправний характер вчинюваних дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження та бажаючи їх настання, стоячи над ОСОБА_10 , який лежав на землі обличчям дороги, продовжив наносити останньому чисельні удари (не менше десяти) ногою, в область голови та обличчя, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою голови мозку 3-го ступеня, гострих епідуральних гематом вздовж правової лобної частки та над серпом мозку, лінійного перелому правої лобної та тім`яної кісток з розходженням сагітального шви та переломом лівої тім`яної кістки, забійної рани в тім`яній ділянці зліва та садна в тім`яній ділянці справа, які за своїм характером виявлені в нього тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3 а, б, в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Таким чином, дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2024 року до ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів доходів громадян, тобто 484 480 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ознакою забезпечення збереження речових доказів відповідно до ч. 2 ст. 170 КК України арешту підлягає вилучене в результаті обшуку майно, яке відповідає критеріям ст. 98 і ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як видно з показань потерпілого та свідків, після нанесення тілесних ушкоджень потерпілого поміщено до автомобіля марки «Toyota Camry» і транспортовано до медичного закладу, та в подальшому присутні при нанесенні тілесних ушкоджень спілкувались між собою за допомогою мобільних телефоні, в тому числі на телефон потерпілого та його матері здійснювались дзвінки, характер спілкування в ході яких за показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_15 мали характер погроз.

Таким чином, вилучений під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_13 мобільний телефон підлягають арешту, оскільки згідно з ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України належать до тимчасово вилученого майна, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто стосуються безпосередньо предмету доказування, можуть переписку щодо події кримінального правопорушення та спілкування з потерпілим та його матір`ю стосовно цього, а тому є речовими доказами у відповідності до ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим клопотання слідчої підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 26, 94, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 23 жовтня 2024 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді арешту майна - задовольнити частково.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 11 грудня 2024 року в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone 15 pro» imei НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_2 , що належнить ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена і оголошена учасникам провадження 20 грудня 2024 року о 16:05 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1