У Х В А Л А

22 січня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

слідчий: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

підозрюваний: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань № 1 в м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню №0003823 від 28.11.2024,

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді солдата зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий відділення розслідування злочинів, загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді даного місцевого суду з клопотанням про продовження застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0003823 від 28.11.2024, тобто по 28.02.2025 включно, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України враховані слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 на даний час не зменшились та продовжують існувати, а також посилався на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 закінчується 27.01.2025, а направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду у вказаний строк не можливо, у зв`язку із тим, що в межах вказаного кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: провести слідчий експеримент у якому виникне необхідність під час досудового розслідування в кримінальному провадженні; отримати висновок судової інженерно-технічної експертизи; отримати висновок судової психологічної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_6 ; отримати висновки судових молекулярно генетичних експертиз; провести інші слідчі (розшукові) дії, які необхідні для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування.

Закінчити досудове розслідування в кримінальному провадженні до

29 січня 2025 року не надається можливим, оскільки для закінчення розслідування необхідно отримати висновки експерта по вищезазначеним судовим експертизам, провести ряд слідчих (розшукових) дій та виконати вимоги ст. 290 КПК України, тобто надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Висновки вказаних експертиз матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, після отримання висновків вищевказаних експертиз, з урахуванням зазначених у них відомостей, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих розшукових дій та проведення додаткових судових експертиз.

Зазначені дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин, пов`язаних із обставинами вчинення кримінального правопорушення, тривалістю виконання судових експертиз та виникнення необхідності у проведенні додаткових слідчих (розшукових) дій за їх висновками.

21.01.2025 року керівником Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження задоволено, та визначено новий строк досудового розслідування три місяці з моменту повідомлення

ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто до 28 лютого 2025 року.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , є військовослужбовцем, військової служби за мобілізацією, перебуває на посаді зовнішній пілот (оператор) безпілотних літальних апаратів, 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_6 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст. ст. 4, 9, 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, під час перебування поза розташуванням військової частини не допускати негідних вчинків та знати і неухильно дотримуватися вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28.11.2024, близько 20 години 25 хвилин, водій ОСОБА_6 , порушуючи вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту Правил дорожнього руху), водієві забороняється: «керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», керуючи технічно справним автомобілем марки «NISAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на жовтому фоні), рухаючись по вул. Садова, що в с. Великеполовецьке зі сторони с. Дрозди в напрямку до центру с. Великополовецьке, що на території Білоцерківського району, Київської області, де біля будинку № 37 вул. Садова, в порушення вимог:

п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.1.7 Правил дорожнього руху «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»;

п.2.3 (б), (д) Правил дорожнього руху України: б) «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

п.2.10 (а), (в), (г), (д) Правил дорожнього руху України: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) «негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»; в) «не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди»; г) «вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я»; д) «повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських»,

п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.11.3 Правил дорожнього руху «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»;

п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п.12.2 Правил дорожнього руху «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

п.12.3 Правил дорожнього руху «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», тобто, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «NISAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на жовтому фоні), створив небезпеку, не був уважним до таких категорій, як велосипедисти та діти, не стежив за зміною дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, на дорозі із двостороннім рухом допустив виїзд на зустрічну смугу руху, в темну пору доби не контролював рух у межах видимості дороги, не вибрав безпечної швидкості не врахував дорожньої обстановки в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху де здійснив наїзд на неповнолітню велосипедистку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась в попутному напрямку по проїзній частині та мала перевагу в русі.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня велосипедистка отримала наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині діафіза; закриті переломи кісток таза, лівої великої гомілкової кістки, лівої малої гомілкової кістки, правої великої гомілкової кістки, правої променевої кістки, 5-ї п?ясткової кістки; струс головного мозку; синці, садна, рани на тілі. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути внаслідок наїзду автомобіля на велосипедиста, в строк указаний в постанові. Відкритий перелом діафіза лівої стегнової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які, згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МО3 N96 від 17 січня 1995 року, є небезпечними для життя. Інші переломи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому, що для повного їх зрощення необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_6 , порушень вимог п.п. 2.9 а), 1.5, 1.7, 2.3 б), д), 2.10 а), в), г), д), 10.1, 11.3, 12.1, 12.2, 12.3, Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

28 листопада 2024 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

29.11.2024 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

15.01.2025 слідчим змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України на ч. 2 ст. 286-1 КК України.

15.01.2025 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.11.2024 та схемою до нього; протоколом огляду місцевості від 28.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.11.2024; протоколом допиту представника потерпілої ОСОБА_12 від 29.11.2024; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 від 29.11.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.11.2024; протоколом обшуку від 29 листопада 2024 року - автомобіля марки «NISAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на жовтому фоні), в ході якого вилучено: змиви з керма, важеля скриньки передач; висновком експерта від 10 січня 2025 року №38/д, згідно якого при вивченні медичної документації на ім?я ОСОБА_8 знайдені наступні ушкодження: відкритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині діафіза; закриті переломи кісток таза, лівої великої гомілкової кістки, лівої малої гомілкової кістки, правої великої гомілкової кістки, правої променевої кістки, 5-ї п?ясткової кістки; струс головного мозку; синці, садна, рани на тілі. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути внаслідок наїзду автомобіля на велосипедиста, в строк указаний в постанові. Відкритий перелом діафіза лівої стегнової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які, згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МО3 N96 від 17 січня 1995 року, є небезпечними для життя. Інші переломи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому, що для повного їх зрощення необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні; висновком судової трасологічної експертизи від 17 грудня 2024 року №СЕ-19|111-24|71142-ТР згідно якого три полімерних фрагменти із чотирнадцяти наданих на дослідження фрагментів, складали раніше єдине ціле із автомобілем марки «NISAN X-TRAIL» реєстраційний номер НОМЕР_2 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді безальтернативного позбавлення волі строком від трьох до семи років, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_6 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, необхідно врахувати характер вчинення даного злочину,

а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 являючись особою, покликаною захищати та обороняти державу України, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив дорожньо-транспортну пригоду, яка спричинила тілесні ушкодження неповнолітній потерпілій, після чого зник з місця події, тобто переховувався від правоохоронних органів, перешкоджав кримінальному провадженні, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, що негативно впливає на стан військової дисципліни у Збройних Силах України, а також створює побоювання серед цивільного населення, підриває авторитет військовослужбовців в умовах збройної агресії проти України та свідчить про відсутність моральних принципів у підозрюваного ОСОБА_6 .

Зважаючи на викладене, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи не під вартою має фактичну можливість та може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконно впливати на свідків та потерпілу, обґрунтовує тим, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , знаючи дані свідків та потерпілої, які вказують на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілу шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України в стані алкогольного сп`яніння, під час введення на території України воєнного стану, після вчинення кримінального правопорушення з місця події зник, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому, у разі перебування ОСОБА_6 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто 27.01.2025 включно.

Однак, направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду у вказаний строк не можливо, а ризики, які були підставою для встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку слідчого та прокурора не перестали існувати та не зменшилися, у зв`язку з чим у останніх виникла необхідність продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто по 28.02.2025 включно.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення,які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навів доводи викладені в клопотанні.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, вважав, що до останнього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме припускав, що до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому зауважив, що заявлені прокурором ризики є необґрунтованими та не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній має намір працевлаштуватися та відшкодовувати завдану шкоду потерпілій.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України у разі необхідності строк запобіжного заходу може бути продовжений, за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України термін «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. При цьому обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що 29.11.2024 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

15.01.2025 слідчим змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України на ч. 2 ст. 286-1 КК України.

15.01.2025 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Так, 30.11.2024 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком по 27.01.2025 включно.

Копія клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному вручено о 15:34 год. 21.01.2025, тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що обґрунтовується стороною обвинувачення зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинені діяння, може продовжувати здійснювати дії передбачені ст. 177 КПК України.

Таким чином під час судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, дані про його особу, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатніх підстав вважати, що ризики, враховані слідчим суддею при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється стороною обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи всі обставини по справі, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 повинен бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-186, 181, 193, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0003823 від 28.11.2024 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, - задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 286-1 КК України, у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 , продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто по 28.02.2025 включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому та направити начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвала діє в межах строку досудового розслідування, тобто по 28.02.2025 (включно).

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_14