УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання цілодобового домашнього арешту

11 квітня 2025 рокуСправа № 495/2030/25
Номер провадження 1-кс/495/692/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 02.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровського Одеської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, із середньою технічною освітою, будівельника, не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

11.04.2025 на розгляд слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 02.03.2025 о 07:45 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що в період часу з 20:00 год 01.03.2025 по 07:00 год. 02.03.2025 невстановлені особи, проникнувши до території будинку через паркан, та з незачиненого гаражного приміщення здійснили крадіжку мопеда "Ямаха 16" чорного кольору, з ключами та талоном до нього в бардачку мопеда, а також велосипеду "Corso Asper" рожевого кольору з номером рами НОМЕР_1 , після чого покинули місце події відкривши з середини хвіртку воріт. Сума збитків встановлюється.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000312 від 02.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, виявлено факт крадіжки велосипеду "Corso Asper" рожевого кольору з номером рами НОМЕР_1 з гаражного приміщення буд. АДРЕСА_2 .

27 березня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненим з проникненням у приміщення та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, за вчення якого, передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочину,підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- проведеним допитом потерпілого ОСОБА_8 , в показаннях якого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним оглядом місця події, у ході якого зафіксована обстановка вчинення злочину;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , в свідченнях котрого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним допитом свідка ОСОБА_9 , в показаннях якого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним слідчим експериментом за участю ОСОБА_4 , який розказав та показав яким чином вчиняв злочин;

- проведеним оглядом місця події, у ході якого вилучено викрадене майно, яке належало потерпілому, а саме: велосипед "Corso Asper" мопед "Ямаха 16" чорного кольору.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на осіб, котрі допитані у кримінальному провадженні в якості свідків, так як їх покази мають суттєве значення як доказ. Тим самим орган досудового розслідування вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Під час досудового розслідування, встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілого та свідків, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо.

Окрім того, слід акцентувати увагу на соціально-небезпечній поведінці підозрюваного, якому інкримінується вчинення кримінального правопорушення із застосуванням фізичного насильства.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення котре є особливо тяжким злочином.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з відсутністю підстав вважати, що підозрюваний буде належним чином виконувати обов`язок, який полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби, та надасть змогу здійснити всі можливі дії для подальшого переховування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , особу підозрювану та визнати реальну небезпеку, можливість її ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в ДУ «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також зазначила, що у провадженні цього ж суду є інше кримінальне провадження, в межах якого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, під час якого він власне і вчинив це кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя доходить таких висновків.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою крім обставин, зазначених у статті 194 КПК України, має з`ясувати чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний західу вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цьогоКодексу, буде доведено, що підозрюваний,обвинувачений невиконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що цепідтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4)до ранішене судимоїособи,яка підозрюєтьсяабо обвинувачуєтьсяу вчиненнізлочину,за якийзаконом передбаченопокарання увиді позбавленняволі настрок понадп`ять років; 5)до ранішесудимої особи,яка підозрюєтьсяабо обвинувачуєтьсяу вчиненнізлочину,за якийзаконом передбаченопокарання увиді позбавленняволі настрок понадтри роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбаченихрозділом ІХцього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ізст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У рішенні у справі «Баришевський проти України», що було ухвалено 26.02.2015 р. Європейський суд констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , оскільки національні судові органи, приймаючи рішення про продовження строку тримання заявника під вартою, обґрунтували таке рішення за допомогою шаблонних формулювань, не розглядаючи індивідуальне становище заявника.

Таким чином, обґрунтування доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 27.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя констатує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. На даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає доведеним ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш мякого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя зазначає таке.

Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що вразі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обовязки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, тому доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, в тому числі поведінкою підозрюваного, яка стосується об`єктивних ознак складу злочину та відношенням до вчиненого.

Тому вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Отже, прокурором не доведено обставин, які б свідчили про можливість запобігти цим ризикам виключно шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам. Обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не порушує права та свободи підозрюваного, зважаючи на наявні ризики.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про можливість запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до ОСОБА_4 необхідного і достатнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Щодо покликання прокурора, що на розгляді у суді є інше кримінальне провадження, в межах якого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, під час якого він власне і вчинив це кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слдічий суддя звертає увагу, що в силу дії ч. 1 ст. 88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Питання ж порушення ОСОБА_4 умов запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні має вирішуватися в ході розгляду кримінального провадження, в якому такий обрано.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем його проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 09.06.2025 включно.

Покласти напідозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки:

п. 1 цілодобово перебувати за місцем свого проживання;

п. 2 прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках цього кримінального провадження або суду за першим викликом;

п. 3 утримуватись від спілкування зі свідками щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0000312;

п. 4 повідомляти службову особу (слідчого, прокурора) або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

п. 5 здати на зберігання до СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України;

п. 6 носити електронний засіб контролю.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід. Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання до СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 11.04.2025 о 15:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10