Справа № 953/5678/23
н/п 1-в/953/443/24
"23" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника , відносно засудженої:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м.Харкова, громадянки України, із вищою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про звільнення відбуття покарання ОСОБА_5 за вироком Київського районного суду м.Харкова від 17.11.2023р., у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.
У судовому засіданні захисник підтримала клопотання, зазначаючи, що саме до Київського районного суду м.Харкова вона звернулась із даним клопотання на підставі п.14 ч.1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України.
Прокурор у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що Київському районному суду м.Харкова дане клопотання не підсудне.
ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника та зазначила, що вважала, що апеляційний суд їй дав умовний строк, тому вона не вважала за необхідне відбувати покарання.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи , суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2023 року ОСОБА_5 була засуджена за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.07.2024р. вирок суду першої інстанції був змінений , призначено ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Вирок Київського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Під час постановлення ухвали апеляційної інстанції ОСОБА_5 та її захисник були присутні.

Отже вирок суду, з урахуванням ухвали апеляційної інстанції, відносно ОСОБА_5 , набув законної сили 25.07.2024р.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, питання щодо звільнення особи за діяння карність якого усунута, розглядається судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вирок суду від 17 квітня 2023 року на території Київського району м.Харкова не виконується, тобто Київський районний суд м.Харкова відповідно до положень КПК України не наділений повноваженнями на розгляд клопотання, поданого на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

За ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Пунктом 14 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Проте, вказана норма в даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки ніяких сумнівів та протиріч, при виконанні вироку суду не виникло, про що зазначив і сам захисник у судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, оскільки Київський районний суд м.Харкова у відповідності до положень КПК та КК України , не наділений повноваженням розглядати клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання, внаслідок усунення караності за діяння якого вона засуджена, в задоволені клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Харкова, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1