В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/152/25

Провадження № 1-кп/348/176/25

19 березня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000221за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ща Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої вищу освіту, працюючої на посаді ерготерапевта у КНП «Дитяча лікарня Надвірнянського району», одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

27 червня 2024 року приблизно о 08:10 у світлу пору доби, суху погоду ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась ділянкою автодороги О-090901 сполученням Надвірна Бистриця, що між населеними пунктами м. Надвірна та с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області, у напрямку м. Надвірна.

У той час попереду, у попутному напрямку, керуючи мотоциклом марки Musstang, без реєстраційних номерів, рухався водій ОСОБА_5 , який перевозив пасажира ОСОБА_6 .

Водійка ОСОБА_4 , рухаючись прямою ділянкою дороги та здійснюючи обгін вказаного мотоцикла марки Musstang під керуванням ОСОБА_5 , проявила неуважність, не обрала у встановлених межах безпечної швидкості та не переконалася перед зміною руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи обгін попутного транспортного засобу, не переконалася у тому, що після обгону зможе повернутися на займану смугу, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого вона обганяє, внаслідок чого допустила зіткнення із мотоциклом марки Musstang під керуванням ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_4 порушила вимоги п. 1.5., пп. «б», «д», п. 2.3., п.п. 10.1., 12.1., 14.2.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.01.2001 № 1306 (далі ПДР).

У результаті порушення ОСОБА_4 ПДР відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, крововиливу над твердою мозковою оболонкою та під нею, перелому кісток черепа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя в момент їх заподіяння; саден обличчя, лівої гомілки, ділянки лівого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Водій мотоцикла марки Musstang ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден верхніх та нижніх кінцівок, тулуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ІІ. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

3.1. Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала в повному обсязі, не заперечувала проти обставин встановлених під час досудового розслідування. Суду пояснила, що 27 червня 2024 року приблизно о 08:10 вона, керуючи автомобілем марки «Hyundai Santa Fe», рухалась між м. Надвірна та с. Пнів у напрямку м. Надвірна. Попереду у попутному напрямку їхав мотоцикл на якому були водій та пасажир. Водій був у захисному шоломі, пасажир був без шолому. Переконавшись у відсутності зустрічного транспорту почала здійснювати обгін мотоцикла з виїздом на зустрічну смуг руху. Повертаючись після обгону у свою смугу руху зіткнулась заднім правим крилом з кермом мотоцикла від чого останній упав. Після зіткнення вона зупинила автомобіль та підійшла до водія і пасажира мотоцикла. У пасажира мотоцикла помітила кровотечу на лобі та, з метою надання допомоги, взяла із свого автомобіля аптечку і забинтувала рану на голові потерпілого. У той час поки вона надавала допомогу потерпілому хтось викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Мотоциклом керував ОСОБА_5 у якого вона з`ясувала, що внаслідок падіння у нього були лише подряпини. Після ДТП разом з потерпілим відправилась до КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради». Оскільки потерпілий не є місцевим жителем, у лікарні при спілкуванні з дружиною потерпілого врегулювали всі питання щодо витрат на проживання сім`ї потерпілого на час його лікування у м. Івано-Франківську. Крім того, відшкодувала всі витрати на лікування потерпілого про які їй повідомила його дружина.

Пояснила, що ДТП вчинила не навмисно. Вважала, що вже здійснила обгін мотоцикла та могла безпечно повернутись у смугу руху. Була засліплена сонцем і не помітила у праве бокове дзеркало, що мотоцикл ще перебував поряд з її автомобілем. Визнала, що була недостатньо уважною при здійсненні обгону. Просила не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки дитячого садка у с. Битків немає, у зв`язку з чим дитину необхідно відвозити та забирати з дитячого садка, який знаходиться у м. Надвірна. Дитину виховує сама, батько дитини більше трьох років проживає за кордоном.

3.2. Потерпілий подав заяву у якій вказав, що з ОСОБА_4 він примирився, жодних претензій матеріального чи морального характеру до неї не має, завдані йому збитки відшкодовано в повному обсязі, просить ОСОБА_4 суворо не карати.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає можливим розглянути справу на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

VI. Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, й не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченій покарання за вчинені кримінальні правопорушення суд, керуючись положеннями частини 2 статті 50 та статтею 65 КК, враховує: характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, санкцію ч. 2 ст. 286 КК України; вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з необережності, надання допомоги потерпілому одразу після ДТП до приїзду швидкої медичної допомоги; особу обвинуваченої, яка має на утриманні малолітню дитину, працює ерготерапевтом у КНП «Дитяча лікарня Надвірнянського району», позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судима, має вищу освіту, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала, відшкодувала потерпілому завдану у результаті вчинення злочину шкоду; наявність пом`якшуючих та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_4 можливо призначити основне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України пов`язане із позбавленням волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України не вбачається.

У досудовій доповіді з урахуванням: інформації, що характеризує особу ОСОБА_4 за місцем її проживання та роботи; умов його життєдіяльності; відносин у суспільстві; результатів оцінки вчинення нею повторного правопорушення; а також її імовірної небезпеки для суспільства, викладено висновок про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу (ч. 1 ст. 69 КК України).

З урахуванням правил, визначених ч. 1 ст. 69 КК України та фактичних обставин справи, а також обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь її суспільної небезпеки, суд вважає за можливе перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 2 статті 286 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання у виді виправних робіт на строк один рік з відрахуванням 20% із суми її заробітку, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого.

При призначенні додаткового покарання суд враховує, що вказаний необережний злочин вчинений ОСОБА_4 виключно через особисту недбалість, у світлу пору доби, а потерпілому завдано тяжкі тілесні ушкодження. Користування правом керувати транспортними засобами не є частиною трудових обов`язків обвинуваченої. Уникнення обвинуваченою додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами негативно вплине на сприйняття іншими водіями необхідності суворо дотримуватися правил дорожнього руху.

V. Цивільний позов у справі потерпілим не заявлявся.

VI. Судові витрати.

Вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат, суд бере до уваги, що згідно з частиною 2 статті 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати, пов`язані із проведенням у даному провадженні судових інженерно-транспортних та трасологічної експертиз у розмірі 9 396,32 грн оплачені обвинуваченою 21.01.2025, а тому стягненню з неї не підлягають.

VII. Речові докази.

У даному кримінальному проваджену визнано речовими доказами: автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мотоцикл марки Musstang, рама № НОМЕР_2 ; медична карта стаціонарного хворого № 19620/2024 на ім`я ОСОБА_6 .

На речові докази, а саме: автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мотоцикл марки Musstang, рама № НОМЕР_2 накладено арешт ухвалою суду від 03.07.2024 у справі № 348/1560/24. Ухвалою від 07.10.2024 суд скасував арешт автомобіля в частині заборони права користування ним. В подальшому вказаний автомобіль переданий на зберігання ОСОБА_4 .

Згідно з ч. ч. ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, арешт вказаного майна не здійснювався з метою забезпеченням позову і такий позов у справі не заявлений, суд дійшов висновку про скасування арешту речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання із застосуванням норми ч. 1 ст. 69 КК України у виді виправних робіт на строк один рік з відрахуванням 20% із суми її заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2024 у справі №348/1560/24, а саме:

автомобіля марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

мотоцикла марки Musstang, рама № НОМЕР_2 .

Речові докази:

1) автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вважати повернутим власнику ОСОБА_4 ;

2) мотоцикл марки Musstang, рама № НОМЕР_2 повернути законному володільцю ОСОБА_5 ;

3) медичну документацію (медична карта стаціонарного хворого № 19620/2024 на ім`я ОСОБА_6 повернути до КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачена має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1