Провадження № 1-кс/761/7486/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , його представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги вказано, що 07.03.2025 ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направлено до ДБР заяву про вчинення старшим слідчим в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 372, ч. 2 ст. 384 КК України.

Однак, станом на день звернення до суду з даною скаргою відомості до ЄРДР не внесено.

У зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_4 просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 , його представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити.

Уповноважена особа ДБР у судове засідання не з`явився, направила на електронну адресу лист, в якому просила здійснювати розгляд без їх участі та відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на відсутність у слідчого обов`язку щодо внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в ній відомостей, які б свідчили про реальність вчиненого кримінального правопорушення.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши особу, яка подала скаргу, її представників, суд дійшов до наступного висновку.

Слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Частиною 1 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте зазначена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Водночас для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але разом з тим достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Крім того, за правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Суд також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, адвокат ОСОБА_4 у своїй скарзі порушує питання про зобов`язання уповноваженої особи ДБР внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 , в якій описуються обставини, які, на їх думку, вказують на вчинення старшим слідчим в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 372, ч. 2 ст. 384 КК України.

Під час вивчення долученої заяви про вчинення кримінального правопорушення вих. № 05/03-1 від 05.03.2025 слідчим суддею встановлено, що в ній описуються обставини, які стали відомі під час допиту потерпілого в Кіровоградському районному суді Кіровоградської області в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Зокрема зазначено про начебто умисні дії старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 щодо введення в оману потерпілого, що призвели до безпідставного обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, розгляд якого наразі здійснюється в Кіровоградському районному суді Кіровоградської області.

Крім цього, на переконання ОСОБА_3 , старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , бажаючи приховати свою злочинну діяльність, залучив до неї адвоката ОСОБА_7 , яка в подальшому здійснювала представництво потерпілого у Кіровоградському районному суді Кіровоградської області всупереч його правової позиції.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві про вчинення кримінального правопорушення викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки воно не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Сам по собі факт чи припущення не має жодних правових наслідків без його належного обґрунтування. Аналіз змісту поданих ОСОБА_3 документів як до органу досудового розслідування так і до суду свідчить, що він висловив своє бачення і припущення на підставі аналізу наявної у нього інформації, не надаючи при цьому жодних доказів на підтвердження події чи складу злочину.

При цьому, суд не може прийняти до уваги твердження ОСОБА_3 про тяжкі наслідки, завдані йому умисними діями старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , а саме його безпідставне обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, оскільки на даний час триває судове провадження з розгляду кримінального провадження, оцінка доказів з точки зору їх належності та допустимості, а також порядок їх отримання, здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення та не може бути предметом розгляду слідчим суддею під час розгляду скарги у порядку ст. 303 КПК України.

Враховуючи викладене, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд заявником, перевіривши надані в обґрунтування її доводів матеріали, з урахуванням наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 7, 11, 214, 303, 304, 307, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1