Справа № 296/941/25
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в місті Житомирі клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме автомобіля марки KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.12.2024 у справі № 296/11976/24 накладено арешт на майно ОСОБА_4 , зокрема автомобіль марки KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_1 .

Представником власника майна зазначено, що вказаний автомобіль використовується в інтересах сім`ї, а саме в інтересах дитини, який має розлади аутистичного спектру у зв`язку з чим являється дитиною з інвалідністю та за допомогою вказаного автомобіля батьки возили дитину до медичних установ м. Житомира та м. Києва. Крім цього вказав, що арештований автомобіль не є речовим доказом у кримінальному провадженні та не має жодного відношення до його вчинення, тому просив задовольнити клопотання.

Представник власника майна в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Слідчий подав заяву в якій зазначив, що враховуючи характеристику підозрюваного та його сімейні обставини, пов`язані насамперед з дитиною, сторона обвинувачення не заперечує щодо скасування арешту на автомобіль в частині користування, проте заперечує про скасування арешту в частині розпорядження та відчуження.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, дослідивши клопотання, та матеріали якими воно обґрунтовується приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 05 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. ст.358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.12.2024 р., справа №296/11976/24, було накладено арешт на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку автомобіля марки KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_1 та сам автомобіль марки KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, ст.28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N31107/96, п.58, ECHR 1999-II).

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Представник власника майна зазначає, що вказаний автомобіль використовується в інтересах сім`ї, а саме в інтересах дитини, який має розлади аутистичного спектру у зв`язку з чим являється дитиною з інвалідністю та за допомогою вказаного автомобіля батьки возили дитину до медичних установ м. Житомира та м. Києва. Крім цього, слідчий зазначив, що сторона обвинувачення не заперечує щодо часткового задоволення клопотання, враховуючи інтереси дитини, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в скасування арешту на автомобіль в частині користування. Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що нас час розгляду клопотання відсутні підстави вважати, що відпала потреба в накладенні арешту на майно в повному обсязі, оскільки вказаний автомобіль та речі вилучені з нього визнані речовими доказами у кримінальному проваджені, яке на даний час розслідується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений на автомобіль марки KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в частині заборони користування вказаним автомобілем, однак заборонити його відчуження.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Копію цієї ухвали про скасування арешту майна після оголошення ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, власнику майна присутнім у судовому засіданні під час оголошення цієї ухвали, а у разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення цієї ухвали надіслати її копію таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1