Справа №№ 148/313/25
В И Р О К

Іменем України

27 березня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

представника ювенальної превенції ОСОБА_9

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим та матеріали кримінального провадження № 0000003 внесеного в ЄРДР від 02.01.2025 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця с. Тернівка, Крижопільського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта базова середня, не одружений, не працює, не навчається, на підставі ст. 89 КК України не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 31.12.2024, близько 21:00 год., перебував в будинку, де проживає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де останні вживали спиртні напої, в результаті чого, між ними виникла суперечка. В подальшому, під час сварки, ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на завдання легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наніс йому один удар кулаком лівої руки по обличчю, а саме біля лівого ока, після чого бійку було припинено.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки лівого ока, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

До суду представлено угоду про примирення від 31.01.2025, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої підозрюваний беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 125 ч.1 КК України, з врахуванням вимог ст. 98, 100 КК України у виді громадських робіт на строк 50 годин.

В судовому засіданні прокурор висловив позицію щодо затвердження угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що суть пред`явленого обвинувачення йому повністю зрозуміла, він повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також погоджується на затвердження угоди про примирення, яка укладена ним добровільно без будь-якого примусу. Міру покарання вказану в угоді, він також розуміє в повному обсязі. З усіма правами передбаченими ст. 474 КПК України та наслідками затвердження вказаної угоди він ознайомлений. У вчиненому щиро кається.

Законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , підтримали позицію обвинуваченого щодо затвердження угоди про примирення, з підстав які зазначенні в угоді.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні висловив позицію на затвердження угоди про примирення, зазначивши, що вказана угода була укладена ним добровільно. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має.

Представники служби у справах дітей та ювенальної превенції підтримали позицію щодо затвердження угоди про примирення.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії вірно кваліфіковано за ст. 125 ч.1 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обтяжуючими покарання обвинуваченого обставинами є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що визнано самим обвинуваченим.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. ст. 468-472 КПК України, обвинувачений добровільно, без будь-якого примусу погодився на її укладання, з визначеною мірою покарання згоден, ознайомлений та усвідомлює обмеження права на оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди.

Угода укладена за добровільної згоди потерпілого.

За таких обставин, враховуючи позицію учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про затвердження угоди про примирення та ухваленні вироку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання, суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення та ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, його посередньо характеристику, умови його життя та виховання. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено кримінальний проступок, наявністю пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення узгодженого сторонами покарання у виді громадських робіт.

Судом також враховано, що відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 98 КК України визначено, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань, як громадські роботи.

Згідно ч.1 ст. 100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 , засуджений вироком Крижопільського районного суду Вінницької області 13.03.2025, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4, 69, 101 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців пробаційного нагляду.

Разом з тим, відповідно до ст. 72 КК України, вказані покарання складанню не підлягають.

Враховуючи ті обставини, що сторонами не ставилось питання перед судом щодо застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд вважає, що відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 98, 100, 125 ч.1 КК України, ст. ст. 314-315, 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31.01.2025, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні № 0000003 внесеного в ЄРДР від 02.01.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин (п`ятдесят годин).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 374 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя